Номер провадження: 22-з/813/224/24 
Справа № 947/3515/23
Головуючий у першій інстанції 
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

       головуючого         Сегеди С.М.,
               суддів:         Громіка Р.Д.,
                                Дришлюка А.І.,                 
       за участю:
секретаря Козлової В.А.,
представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Клачок Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Клачок Богдани Олександрівни про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення особистих коштів та витрат у порядку компенсації по поверненню кредитних коштів, за рахунок яких була придбана квартира, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Манушина Валерія Олександровича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 31.07.2023 року,

                                        встановив:

25.01.2023 року ОСОБА_2  звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 , та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив про стягнення особистих коштів та витрат у порядку компенсації по поверненню кредитних коштів, за рахунок яких була придбана квартира. 
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31.07.2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено (т.3, а.с.94-101).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Манушин В.О. ставив питання про скасування рішення Київського районного суду м. Одеси від 31.07.2023 року, ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги, в частині стягнення коштів у розмірі 100 000,00 Євро та компенсацію у розмірі 17 416,00 доларів США, задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.3, а.с.141-151).
Постановою Одеського апеляційного суду від 17.04.2024 року апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Манушина В.О. була залишена без задоволення, рішення Київського районного суду м Одеси від 31.07.2023 року - залишено без змін (т.3, а.с.219-223).

Разом з тим, 22.04.2024 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1  - адвоката Клачок Б.О. про розподіл судових витрат (т.3, а.с.224-228).
Клопотання було обгрунтовано тим, що оскільки апеляційна скарга позивача залишена без задоволення, а рішення суду від 31.07.2023 року залишено без змін, то слід стягнути судові витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Вирішуючи питання про розгляд справи за участю представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Клачок Б.О., у відсутність інших сучасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином повідомлені про те, що розгляд даного питання призначений на 12.06.2024 року, на 16 год. 50 хв., у тому числі через своїх представників (т.4, а.с.3-7).

Вивчивши клопотання про ухвалення у справі додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку про необхідність його часткового задоволення, з огляду на наступні обставини.

За змістом положень ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Крім того, ч.ч. 1, 3 ст. 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
У відповідності до рішень ЄСПЛ у справах «Баришевський проти України», «Двойних проти України», «Еаst/Wеst Аllіапсе Lіmitеd» проти України» заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Так, відповідно до ст.ст. 26, 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У разі недотримання вимог ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
З матеріалів справи вбачається, що 21 лютого 2023 року між відповідачкою ОСОБА_1 і адвокатом Клачок Б.О. було укладено Договір № 3 про надання професійної правничої (правової) допомоги, з додатками до нього (т.3, а.с 116-119, 120, 121), за умовами якого адвокат Клачок Б.О. приймає на себе зобов`язання по наданню ОСОБА_1 професійної правничої (правової) допомоги.
Крім того, у зв`язку з подачею представником позивача ОСОБА_2 - адвокатом Манушиним В.О. апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Одеси від 31.07.2023 року, 18 жовтня 2023 року між відповідачкою ОСОБА_1 і адвокатом Клачок Б.О. було укладено додаткову угоду № 3 до Договору № 3 про надання професійної правничої (правової) допомоги, пов`язаної з апеляційним розглядом справи (т.3, а.с.229).
Матеріали справи також мають детальний опис професійної правничої (правової) допомоги адвоката Клачок Б.О. на користь ОСОБА_1 , а також Акт-рахунок № 10 від 18 квітня 2024 року на суму 30 000 грн. (т.3, а.с.230, 231)
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Даний висновок повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Враховуючи встановлені обставини та з огляду на співмірність, неминучість, реальність та розумність наданих послуг правової допомоги, до стягнення з ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 підлягають 20 000 грн. витрат на правову допомогу.
При цьому колегія суддів зазначає, що у позивача ОСОБА_2 та його представника адвоката Манушина В.О.. було достатньо часу для надання своїх заперечень проти розміру судових витрат і надання клопотання про їх зменшення або звільнення від їх сплати (фактично - 2 місяці) (т.3, а.с.224, 236), проте вони таким правом не скористались. 
Разом з тим, при визначенні розміру витрат на правову допомогу, колегія суддів виходить із принципів співмірності, неминучості, реальності їх надання, та розумності наданих послуг правової допомоги.
Керуючись ст.ст. 141, 270, 381, 389 - 391 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:        

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Клачок Богдани Олександрівни про розподіл судових витрат, задовольнити частково.
Прийняти у справі додаткову постанову до постанови Одеського апеляційного суду від 27.04.2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення особистих коштів та витрат у порядку компенсації по поверненню кредитних коштів, за рахунок яких була придбана квартира.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги у розмірі 20 000, 00 (двадцять тисяч гривень 00 копійок).

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня її складання. 

У зв`язку з перебуванням суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д. і Дришюка А.І. у відпустках, повне судове рішення складено 12.08.2024 року.
Судді Одеського апеляційного суду:         С.М. Сегеда

       
        Р.Д. Громік

                                                                                А.І. Дришлюк