ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" липня 2024 р.           Справа № 44/2
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Сітайло Л.Г. 
          Шапрана  В.В. 
 
секретар
судового засідання           Рибчич А.В.

за участю 
представників:                 
від позивача - Жила А.А.  
від відповідача - Святецький М.П.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг"
на ухвалу Господарського суду м. Києва від 01.05.2024 р. 
за заявою Міністерства оборони України
про поновлення строків для пред`явлення наказу до виконання
у справі № 44/2 (суддя - Чеберяк П.П.)
за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг"
до Міністерства оборони України 
про внесення змін до умов договору та стягнення 9865246,09 грн

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2008 року Державне підприємство Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про внесення змін до договору № 251/4/2/07/12 від 13.04.2007 р. та стягнення 9865246,09 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2009 р. у справі № 44/2 відмовлено у задоволенні позову Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг".
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2009 р. рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2009 р. у справі № 44/2 скасовано, позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 9865246,09 грн.
Постановою Вищого господарського суду України від 04.08.2009 р. у справі № 44/2 залишено без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2009 р.
Постановою Верховного Суду України від 27.10.2009 р. у справі № 44/2 скасовано постанову Вищого господарського суду України від 04.08.2009 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2009 р., а рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2009 р. залишено без змін.
На виконання постанови Верховного Суду України від 27.10.2009 р. у справі № 44/2 було видано накази.
09.02.2024 р. до Господарського суду м. Києва надійшла заява Міністерства оборони України про поновлення строків пред`явлення наказу Господарського суду м. Києва від 27.11.2009 р. у справі № 44/2 (поворот виконання постанови) до виконання.
Оскаржуваною ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.05.2024 р.  у справі № 44/2 задоволено заяву Міністерства оборони України про поновлення строку пред`явлення наказу Господарського суду м. Києва від 27.11.2009 р. у справі № 44/2 (поворот виконання постанови) до виконання. Поновлено строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 27.11.2009 р. у справі № 44/2 до виконання.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Державне підприємство Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви про поновлення строків для пред`явлення наказу до виконання.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що відсутні правові підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки саме стягувач повинен був подати до виконавчої служби рішення суду, яким скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, а потім подати сам виконавчий документ, а не вимагати поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2024 р. апеляційну скаргу у справі № 44/2 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 р. апеляційну скаргу у справі № 44/2 залишено без руху на підставі ч. ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення без руху апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 р. поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі № 44/2 та призначено до розгляду на 25.06.2024 р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2024 р. розгляд справи № 44/2 відкладено до 16.07.2024 р.
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2327/24 від 15.07.2024 р. у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 44/2.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2024 р. апеляційну скаргу у справі № 44/2 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Сітайло Л.Г., Шапран В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2024 р. справу № 44/2 за апеляційною скаргою Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.
У судовому засіданні 16.07.2024 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2009 р. у задоволенні позову Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" було відмовлено.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2009 р., яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 04.08.2009 р., рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2009 р. скасовано, змінено договір № 251/4/2/07/12 від 13.04.2007 р. на умовах, викладених у позовній заяві, та стягнуто з відповідача на користь позивача 10443869,51 грн грошових коштів.
На виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2009 р. Господарським судом міста Києва 13.05.2009 р. видано накази № 44/2 про стягнення з Міністерства оборони України на користь Держаного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військторг» грошових коштів у сумі 10443869,51 грн., витрат на оплату державного мита у розмірі 25585,00 грн та витрат по сплаті інформаційно технічного забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.
Постановою Верховного Суду України від 27.10.2009 р. постанову Вищого господарського суду України від 04.08.2009 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2009 р. скасовано, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2009 р. залишено без змін.
У період з 29 травня по 10 червня 2009 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Державним казначейством України з рахунків Міністерства оборони України в примусовому порядку було стягнуто грошові кошти в загальному розмірі 11516529,49 грн.
У листопаді 2009 року Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про поворот виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2009 р. та стягнення на користь Міністерства оборони України грошових коштів у розмірі 11516529,49 грн.
На виконання постанови Верховного Суду України від 27.10.2009 р. Господарським судом міста Києва 27.11.2009 р. видано накази у справі № 44/2 в поворот виконання постанови, якими постановлено стягнути з Держаного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг» на користь Міністерства оборони України грошові кошти у розмірі 10443869,51 грн, витрати на оплату державного мита у розмірі 25585,00 грн та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.
Вказані накази у справі № 44/2 від 27.11.2009 р. були подані до примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. 
08.02.2010 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Абісовим А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
13.09.2013 р. старшим державним виконавцем Кеда М.В. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження"    (порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство). Зупинення виконавчого провадження здійснене у зв`язку з тим, що Господарським судом Київської області 26.02.2012 р. постановлено ухвалу у справі № Б13/115-12 про порушення провадження у справі про банкрутство боржника - Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг».
Постановою головного державного виконавця Нідченко Д.Є. від 11.02.2016 р. виконавче провадження було закінчене на підставі п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з тим, що 22.10.2014 р. Господарським судом Київської області у справі № Б13/115-12 винесено постанову про визнання Держаного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
17.12.2014 р. Київським апеляційним господарським судом винесено постанову у справі № Б13/115-12, якою скасовано постанову Господарського суду Київської області від 22.10.2014 р. про визнання банкрутом Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг».
Постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2015 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 р. залишено без змін.
16.03.2016 р. до Господарського суду міста Києва від Міністерства оборони України надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій скаржник просив скасувати постанову Департаменту державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень про закінчення виконавчого провадження від 11.02.2016 р. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 р. відмовлено в задоволенні скарги Міністерства оборони України.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2016 р. апеляційну скаргу Міністерства оборони України на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено частково, ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 р. скасовано, визнано незаконною постанову Департаменту державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень про закінчення виконавчого провадження від 11.02.2016 р.
Обґрунтовуючи заяву про поновлення строків пред`явлення наказу Господарського суду м. Києва від 27.11.2009 р. у справі № 44/2 (поворот виконання постанови) до виконання, Міністерство оборони України посилається на те, що тільки у серпні 2023 року представник Міністерства оборони України ознайомився з матеріалами даної справи. За результатами ознайомлення було виявлено, що у матеріалах справи № 44/2 відсутній оригінал виконавчого документа - наказу Господарського суду м. Києва від 27.11.2009 р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надано відповідь № 116858/127043-33-23/20.1 від 05.09.2023 р. про те, що матеріали виконавчого провадження № 17229313 знищено. При цьому, у листопаді 2023 року представник Міністерства оборони України ознайомився з матеріалами справи № Б13/115-12 та виявив, що оригінал наказу Господарського суду м. Києва від 27.11.2009 р. у справі № 44/2 наявний у матеріалах справи № Б13/115-12. 22.12.2023 р. Міністерство оборони України отримало нарочно оригінал наказу Господарського суду м. Києва від 27.11.2009 р. у справі № 44/2. За таких обставин відповідач вважає, що строк пред`явлення зазначеного виконавчого документа був пропущений з підстав, які не залежали від волі Міністерства оборони України, та може бути поновлений судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.
Згідно з ч. 1 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.
Отже Законом України "Про виконавче провадження"    передбачено обов`язковою умовою для відновлення виконавчого провадження - надходження відповідного рішення суду. 
Проте, у матеріалах справи № 44/2 відсутні відомості про направлення постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2016 р. до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
За ч. ч. 3, 4 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов`язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред`явити його до виконання.
З матеріалів виконавчого провадження № 17229313 вбачається, що державним виконавцем не виносилось постанов про відновлення виконавчого провадження.
Також згідно з інформації, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, встановлено, що виконавче провадження № 17229313, після винесення постанови від 11.02.2016 р. про його закінчення, не відновлювалось.
При цьому, положеннями Закону України "Про виконавче провадження" на Міністерство оборони України як стягувача не покладалось обов`язку щодо подання до виконавчої служби рішення суду, а саме постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2016 р. у справі № 44/2, яким було скасовано постанову державного виконавця ВП 17229313 від 11.02.2016 р. Департаменту державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень про закінчення виконавчого провадження. 
Враховуючи те, що на адресу Господарського суду міста Києва та Міністерства оборони України виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 27.11.2009 р. у справі № 44/2 не повертався, а залишився в матеріалах справи № Б13/115-12, тому строк пред`явлення зазначеного виконавчого документа був пропущений з підстав, які не залежали від волі стягувача, відтак може бути поновлений судом.
Як передбачено ч. 1 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012, а також рішення від 26 червня 2013 року, № 5-рп/2013.
Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 р.).
Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.
Отже право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що заява Міністерства оборони України про поновлення строку пред`явлення наказу Господарського суду м. Києва від 27.11.2009 р. у справі № 44/2 (поворот виконання постанови) до виконання є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, у зв`язку з чим строк для пред`явлення виконавчого документу у даній справі підлягає поновленню.
Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання.
Разом з цим, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскільки ухвала суду першої інстанції про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання до зазначеного переліку не відноситься, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 01.05.2024 р. у справі № 44/2 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг".
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 23.07.2024 р.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                Л.Г. Сітайло

                                                                                В.В. Шапран