ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 червня 2024 року	  м. Одеса	Справа № 916/2492/23	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Аленіна О.Ю.
суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.
секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:
від ТОВ “ДП Державні лотереї” – адвокат Савицький А.Я.  та адвокат Оберемко Р.А. 
від  ОСОБА_1 - адвокат Красовський В.М.
від  ОСОБА_2 - адвокат Попович Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛЕСІД ЛАРС"
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.03.2024 (повний текст складено та підписано 29.03.2024, суддя Гут С.Ф.)
у справі №916/2492/23
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “ДП Державні лотереї”
про визнання банкрутом 

ВСТАНОВИВ
Товариство з обмеженою відповідальністю “ДП Державні лотереї” (далі – ТОВ “ДП Державні лотереї”) звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.02.2024 по справі №916/2492/23 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ “ДП Державні лотереї”, введено процедуру розпорядження майном ТОВ “ДП Державні лотереї”, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Васюка Миколу Миколайовича, тощо.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.03.2024 у цій справі припинено процедуру розпорядження майном боржника ТОВ “ДП Державні лотереї” та повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Васюка Миколи Миколайовича, закрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “ДП Державні лотереї”, тощо.
В мотивах оскаржуваної ухвали суд першої інстанції пославшись на приписи ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства зазначив, що кредитори до боржника з грошовими вимогами не звернулися, що унеможливлює подальший розгляд справи, а тому суд визнав за необхідне закрити провадження у справі.
Не погодившись із даною ухвалою до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулось ТОВ "ПЛЕСІД ЛАРС" з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.03.2024 по цій справі скасувати та направити її для подальшого розгляду до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду. 
Свої вимоги скаржник обґрунтовую наступним:
- повідомлення про початок процедури банкрутства ТОВ “ДП Державні лотереї” було оприлюднено 16.02.2024, а тому кредитори мали право на звернення із кредиторськими вимогами до боржника протягом 30 днів з дати такого оголошення;
- ТОВ "ПЛЕСІД ЛАРС" 14.03.2024 звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою щодо грошових вимог до боржника, тобто до закінчення терміну пред`явлення грошових вимог та винесення оскаржуваної ухвали. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 відкрито апеляційне провадження по справі №916/2492/23 за апеляційною скаргою ТОВ "ПЛЕСІД ЛАРС" на ухвалу Господарського суду Одеської області 26.03.2024 та призначено справу до розгляду на 26.06.2024.
Судом апеляційної інстанції отримано клопотання від представника ТОВ “ДП Державні лотереї” адвоката Оберемко Р.А. про відкладення розгляду справи в обґрунтування якого останній зазначив, що не був обізнаний про розгляд апеляційної скарги арбітражного керуючого Васюка Миколи Миколайовича на ухвалу суду першої інстанції від 26.03.2023 та не отримував від останнього копії апеляційної скарги. 
Розглянувши під час судового засідання таке клопотання, колегія суддів дійшла висновку про його відхилення, з огляду на таке. 
Частиною 2 ст. 202 ГПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження. 
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.
За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. 
Суд неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").
Національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Скордіно проти Італії"). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення ЄСПЛ у справах "Скордіно проти Італії", "Сюрмелі проти Німеччини"). 
За приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).
Так, судова колегія зазначає, що у провадженні Південно-західного апеляційного господарського суду перебуває справа №916/2492/23 лише за апеляційною скаргою ТОВ "ПЛЕСІД ЛАРС" на ухвалу Господарського суду Одеської області 26.03.2024.
Інші апеляційні скарги у цій справі на ухвалу суду першої інстанції від 26.03.2024, у тому числі й скарги арбітражного керуючого Васюка Миколи Миколайовича судом апеляційної інстанції не розглядуються та до суду не надходили. 
При цьому, судова колегія зазначає, що ТОВ "ПЛЕСІД ЛАРС" було виконано свій процесуальний обов`язок та надано до суду докази направлення копії апеляційної скарги на адресу ТОВ “ДП Державні лотереї” та арбітражного керуючого Васюка М.М.
Слід також відзначити, що ухвали по цій справі направлялись судом апеляційної інстанції до електронних кабінетів учасників справи та їх представників, у тому числі ТОВ “ДП Державні лотереї”, а тому останні не були позбавлені можливості ознайомитись з наявними матеріалами справи, як в електронному вигляді так й у паперовому у приміщенні суду, однак своїм правом не скористались. 
З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає об`єктивних підстав для відкладення розгляду даної справи.
Під час судового засідання від 26.06.2024 представники ТОВ “ДП Державні лотереї”, Толмачова В.В. та Опаренко К.В.  підтримали вимоги за апеляційною скаргою та наполягали на її задоволенні. 
Представник апелянта ТОВ "ПЛЕСІД ЛАРС" у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. 
Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи визначено Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).
Статтею 1 КУзПБ визначено, що банкрутством є визнана господарським судом нездатність боржника, крім страховика або кредитної спілки, відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника, а також віднесення страховика або кредитної спілки відповідно до рішення Національного банку України до категорії неплатоспроможних відповідно до Закону України "Про страхування" або Закону України "Про кредитні спілки".
Боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.
Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Частиною 5 ст. 39 КУзПБ визначено, що за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.
Так, ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.02.2024 по цій справі відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ “ДП Державні лотереї”, введено процедуру розпорядження майном ТОВ “ДП Державні лотереї”, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Васюка Миколу Миколайовича, тощо.
У відповідності до ч.9 ст.39 КУзПБ з метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, на офіційному веб-порталі судової влади України не пізніше наступного дня з дня постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі господарський суд оприлюднює повідомлення про відкриття провадження у справі боржника (офіційне оприлюднення). Доступ до інформації про провадження у справах, розміщеної на офіційному веб-порталі судової влади України, є вільним та безоплатним.
Згідно з приписами ст.1 КУзПБ офіційне оприлюднення це оприлюднення відомостей про справу про банкрутство на офіційному веб-порталі судової влади України.
В силу положень ч.ч. 1, 2 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. 
Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Згідно з ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. 
Отже, відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, тобто першим днем перебігу цього строку є день, наступний за днем офіційного оприлюднення такого оголошення.
На виконання названих положень кодексу, Господарським судом Одеської області було 16.02.2024 опубліковано повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ “ДП Державні лотереї” № 72549.
Тобто останній день заявлення грошових вимог кредиторів до боржника є 17.03.2024.
З дня оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно до норм КУзПБ презюмується обізнаність кола кредиторів боржника про відкриття такого провадження.
Разом з тим, як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, у законодавчо визначений строк, ТОВ "ПЛЕСІД ЛАРС" не звернулось до суду першої інстанції з заявою із кредиторськими вимогами до боржника.
Заяви про визнання кредиторських вимог до боржника від інших кредиторів до Господарського суду Одеської області також не надходили.
За змістом п. 8 ч. 1 ст. 90 КУзПБ Господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог.
З огляду на таке, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у цій справі про банкрутство ТОВ “ДП Державні лотереї” на підставі п. 8 ч. 1 ст. 90 КУзПБ.
Судова колегія відхиляє твердження ТОВ "ПЛЕСІД ЛАРС" про те, що товариство 14.03.2024, тобто у законодавчо визначений строк, звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою з грошовими вимогами до боржника, з огляду на таке.
Статтею 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.74 ГПК України).
У відповідності до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Так судова колегія зазначає, що детально дослідила усі наявні матеріли даної справи та достеменно встановила відсутність заяви ТОВ "ПЛЕСІД ЛАРС" із кредиторськими вимогами до боржника.
Натомість, стверджуючи про направлення до суду першої інстанції такої заяви, ТОВ "ПЛЕСІД ЛАРС" не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення таких дій, зокрема листів з описом вкладення, фіскального чеку про оплату надання поштових послуг, тощо.
Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги додану апелянтом до скарги копію поштового конверту, як на підтвердження направлення заяви із кредиторськими вимогами до боржника до Господарського суду Одеської області, оскільки з його змісту не надається за можливе встановити дату відправлення, його номер (зокрема задля можливості його відстеження за допомогою сервісу офіційного сайту Укрпошта), зміст такого поштового відправлення та інші ідентифікуючі ознаки за якими можливо було б стверджувати про те, що товариством дійсно у даному поштовому конверті було направлено заяву із грошовими вимогами дот боржника.
Також, згідно з ст. 91 ГПК України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Відповідно до п. 5.26 Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163:2020», затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 № 144, визначено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.
Разом з цим надана апелянтом копія поштового конверту не відповідає вищенаведеним вимогам ст. 91 ГПК України та п. 5.26 Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163:2020», оскільки не містить слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали з підстав наведених в апеляційній скарзі.
Згідно з статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок. 
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 26.03.2024 відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.03.2024 у справі №916/2492/23 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено та підписано 01.07.2024.

Головуючий суддя                                                                      Аленін О.Ю.

Суддя                                                                                  Богатир К.В.

Суддя                                                                                   Філінюк І.Г.