ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5568/23  Номер провадження 22-ц/814/2126/24	Головуючий у 1-й інстанції Самсонова  О.А.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Бутенко С.Б., Дряниця Ю.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Київського районного суду м.Полтави від 26 лютого 2024 року, постановлене суддею Самсоновою О.А.,
у справі за позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (далі - КП ПОР «Полтававодоканал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,

в с т а н о в и в:
26.06.2023 КП ПОР «Полтававодоканал» звернулося в Октябрський районний суд м.Полтави із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 21.04.2015 між підприємством та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №2599-7. За умов такого договору підприємство зобов`язується своєчасно надавати абоненту відповідної якості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а абонент зобов`язується їх своєчасно оплачувати згідно із встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених цим договором. 
У відповідності до п.1.2. договору об`єкт користування послугами - торгово-офісний центр (нежитлові приміщення) по АДРЕСА_1 ; вартість наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначається підприємством по регульованим (встановленим) Національною комісією, що здійснює, державне регулювання у сфері комунальних послуг (п.1.3. договору); розрахунок водопостачання та водовідведення по об`єкту виконаний згідно з поданою заявкою на підставі норм витрат води для різних споживачів (п.2.4. договору).
Крім того, п.1.6. договору передбачено, що сторони зобов`язані керуватися Правилами приймання стічних вод підприємства у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України та Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системі каналізації населених пунктів, затвердженими наказом Держбуду України від 19.02.2002 №37; Правилами приймання стічних вод в каналізаційну мережу м.Полтави, затвердженими рішеннями виконкому міської ради №240 від 12.09.2007.
На час виникнення спірного питання нормативно-правовими актами, які регулюють скид стічних вод є Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316 та Правила приймання стічних вод в каналізаційну мережу м.Полтави», затвердженими рішеннями виконкому міської ради №283 від 16.12.2021, виконання яких є обов`язком абонента згідно з п.4.2.13, п.10.7 договору.
Пунктом 2 розділу ІІ Правил №316 передбачено, що споживачі повинні: 1) дотримуватися вимог до скиду стічних вод та установлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках споживачів, вимагати від субспоживачів виконання положень цих Правил та вимог місцевих правил приймання; 2) здійснювати систематичний контроль за кількістю та якістю стічних вод, які скидаються ними до систем централізованого водовідведення.
Абзацом 3 пункту 1 розділу ІІ Порядку №316 установлено, що додаткові обсяги стічних вод споживачів (не враховані договором), що надходять до систем централізованого водовідведення або безпосередньо на каналізаційні очисні споруди виробників, оплачуються споживачами у п`ятикратному розмірі встановленого тарифу на послугу водовідведення.
Усупереч викладеному відповідач, починаючи із червня 2022 року, систематично порушує умови договору в частині оплати за додаткові обсяги стічних вод, унаслідок чого станом на 01.06.2023 виникла заборгованість у розмірі 129 008,28 грн. Вимоги щодо слати такої заборгованості у позасудовому порядку відповідач залишає без виконання, а тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь КП ПОР «Полтаваоводоканал» заборгованість за додаткові обсяги водовідведення у розмірі 129 008,28 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.
Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 18.10.2023 позовну заяву КП ПОР «Полтававодоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення - передано за підсудністю до Київського районного суду м.Полтави.
Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 26.02.2024 позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» заборгованість, що склалась станом на 01 червня 2023 року в розмірі 129 008,28 грн. та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.
Рішення районного суду вмотивовано тим, що відповідач є отримувачем послуг водопостачання та водовідведення, які надаються до нежитлового приміщення торгово-офісного центру, тобто для комерційних цілей; відтак, на правовідносини, що виникли між ним та позивачем поширюється дія Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення», затвердженихНаказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316. Установивши викладене, а також неналежність виконання відповідачем зобов`язання за договором від 21.04.2015 №2599-7, доказів на спростування чого останнім не надано, районний суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 з рішенням районного суду не погодилася та оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Зазначає, що при постановленні оскаржуваного рішення судом не був врахований жоден із її доводів. Так, поза увагою суду залишилося те, що договір №2599-7 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 21.04.2016, укладений між КП ПОР «Полтававодоканал» та ОСОБА_1 , як фізичною особою, а тому до спірних правовідносин не підлягає застосуванню Порядок №316, дія якого поширюється тільки на юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік, як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з Податковим Кодексом України і такий спір розглядається за правилами господарського судочинства.
Зазначає, що належність їй на праві власності нежитлової будівлі не свідчить, що вона займається незалежною професійною діяльністю, відомості на підтвердження чого судом не були витребувані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до погоджених умов зобов`язання, вважає відсутніми належні та допустимі докази, які б свідчили про понаднормативний скид стічних вод, а обґрунтування позовних вимог таким, що зводиться до загального цитування нормативно-правових актів, які на її думку, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Тоді як з моменту укладення договору відповідачка здійснює розрахунки виключно за показниками лічильника, що визнає і позивач, зазначаючи в рахунках примітку «прилад обліку». 
Зазначає, що надана позивачем інформація щодо вартості наданих послуг та здійснених оплат не відповідає наданому позивачем реєстру отриманих платежів, а внесені відповідачем суми є більшими. 
Звертає увагу, що в тексті позову та досудовому попередженні позивач просить стягнути додаткові обсяги стічних вод, а у прохальній частині позовної заяви заявляє до стягнення заборгованість по оплаті за послуги водопостачання, що не є тотожним скидам стічних вод. 
Вважає, що позивачем неправильно здійснено розрахунок заборгованості за додаткові обсяги стічних вод, оскільки їх кількість є змінною величиною та має розраховуватися за кожен місяць окремо. При цьому позивачем не надано докладного акту звірки з відповідачем з вказівкою документів на відпуск води та приймання стоків до комунальної каналізації, а судом не вжито заходів щодо витребування такого доказу або ж детального розрахунку чи залучення відповідних експертів та спеціалістів на підтвердження правильності нарахування. 
Просить врахувати, що положення п.8.1. Розділу 8 Правил №283 від 16.12.2021 та п.1 Розділу ІІ Порядку №316 від 01.12.2017 підлягають застосуванню лише у разі здійснення споживачем розрахунків за послуги з водовідведення за нормами споживання (ліміту); у разі розрахунку за показниками приладу обліку (водолічильника) за наявності діючого договору ці норми не застосовуються. 
Повідомляє, що вона, ОСОБА_1 , є інвалідом ІІ групи та на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.04.2024 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що21 квітня 2015 року між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» та власником приміщення ОСОБА_1 укладено договір №2599-7 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, предметом якого є комунальні послуги: з централізованого водопостачання; централізованого водовідведення (п.1.1. договору); об`єкт користування послугами: торгово-офісний центр (нежитлові приміщення), вул.Жовтнева,48 (п.1.3. договору).
Згідно із п.1.6. договору сторони зобов`язуються керуватися діючими Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року; Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Мінжитлокомунгоспу 27 червня 2008 року №190 та зареєстровані Мінюстом України 07 жовтня 2008 року за №936/15627; Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Держбуду України 19 лютого 2002 року №37 та зареєстрованими Мінюстом України 26 квітня 2002 року №403/6691; Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системі каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Держбуду України 19 лютого 2002 року №37 та зареєстрованої Мінюстом України 26 квітня 2002 року за №402/6690; та Правилами приймання стічних вод в каналізаційну мережу м.Полтави», затвердженими рішенням виконкому міської ради №240 від 12 вересня 2007 року.
Відповідно до п.2.1. договору, розрахунки за воду, використану абонентом і прийняті від нього стічні води здійснюються згідно із главами 3, 5 Правил; облік кількості стічних вод, що надходять до каналізаційної мережі Водоканалу, здійснюється за кількістю води, що надходить абоненту з комунального водопроводу та місцевих джерел, за винятком води, котра витрачається ним на технологічні процеси і більше не потрапляє до комунальної каналізації мережі (додаток №1).
Абонент розраховується за надані послуги в порядку попередньої оплати в строк до першого числа перед наступним розрахунковим періодом в обсязі 50-100% договірної величини або в обсязі споживання за попередній місяць при умові розрахунків по водолічильникам. Остаточний розрахунок за послуги, а також розрахунок за перевитрати договірної величини, нарахування по актам порушень, пеня та інші платежі, оформлені розрахунками, здійснюється абонентом до першого числа місяця наступного за розрахунковим (п.3.1. договору).
Послуги оплачуються готівкою або в безготівковій формі (п.3.2. договору).
Всі грошові кошти абонента, що надходять на розрахунковий водоканалу, незалежно від призначення платежу, розподіляються в наступній послідовності: а) погашення боргових зобов`язань; б) оплата поточних платежів; в) оплата пені (якщо вона є); г) відшкодування збитків, що нанесені водоканалу (якщо вони є); д) частина грошових коштів, що залишилась (якщо вона є), вважається передплатою (п.3.3. договору).
У разі несвоєчасного перерахунку коштів за послуги централізованого водопостачання та водовідведення абонент сплачує водоканалу пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше 100% загальної суми боргу (п.3.5. договору).
Згідно із п.10.5. договору абонент ОСОБА_1 не є платником податку та здійснює господарську діяльність без печатки./а.с.7-10/
Додатком №1 до договору №2599-7 від 21 квітня 2015 року є розрахунок водопостачання та водовідведення по нежитловим приміщенням, що знаходяться в торгово-офісному центрі за адресою: АДРЕСА_2 (ІІІ-й поверх), що належить ОСОБА_1 , за змістом якого: 
Гаряче водопостачання здійснюється від дахової котельні; витрати води на працюючих 0,025 х 12 = 0,3 куб.м/добу; всього: водопостачання складає 0,3 куб.м/добу; 9,13 куб.м/місяць; водовідведення складає 0,3 куб.м/добу; 9,13 куб. м/місяць.
Річне водопостачання складає: 0,3 х 365 = 109,5 куб.м/рік.
Річне водовідведення складає: 0,3 х 365 = 109,5 ку.м./рік або 100% від водоспоживання./а.с.11/
Згідно із розрахунком річної вартості послуг з водопостачання та водовідведення, який є Додатком №2 до договору №2599-7 від 21 квітня 2015 року, складеного на основі додатку №1, орієнтовна сума на рік складає 1152,38 грн./а.с.12/
Межею розподілу відповідальності за стан інженерних комунікацій з водопостачання та водовідведення є межа балансової належності. Межею розподілу водопроводу є колодязь із запірною арматурою на магістральному водопроводі. Абонент разом із співвласниками обслуговує ввід від другого фланцю після відключаючої засувки. На каналізації - обріз труби в першому колодязі на каналізаційному колекторі про що складено Акт який є додатком №3 до договору./а.с.13/
Згідно із інформацією щодо вартості наданих послуг з водопостачання та водовідведення щодо власника ОСОБА_1 заборгованість за 2023 рік склала 5 275,77 грн.; за водовідведення у 2023 році – 129 008,28 грн./а.с.14,15/; на підтверження вчинених абонентом платежів позивачем надано зведений реєстр отриманих платежів за послуги водопостачання./а.с.16-17/
19 жовтня 2022 року КП ПОР «Полтававодоканал» надіслано ОСОБА_1 досудове попередження №1295, за змістом якого водоканал повідомляє, що станом на 19.10.022 за абонентом рахується заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 12 549,36 грн., з абонентського обслуговування- 55,2 грн. та додаткові обсяги стічних вод (не враховані договором) у розмірі 56 909,93 грн.; зазначено, що ОСОБА_1 не було повідомлено водоканал про будь-які зміни у виробничій діяльності, які призвели до зміни обсягів водопостачання та водовідведення; додаткові обсяги стічних вод нараховано у відповідності до чинного законодавства; плата за додаткові обсяги стічних вод не є штрафною санкцією, а водоканал наполягає на сплаті зазначеної суми заборгованості до 31.10.2022./а.с.18/
11 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до КП ПОР «Полтававодоканал» із заявою, у якій, у зв`язку з невірним призначенням платежу просить перенести оплату від 14.04.2023 у сумі 12 100,00 грн. на водопостачання та абонентську плату./а.с.19/
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №462873 від 26.02.2024, ОСОБА_1 із 24.01.2005 здійснювала економічну діяльність: 36.35.5 - виробництво решти виробів, не віднесених до інших угрупувань (основний); діяльність припинена 03.03.2009./а.с.58,59/
Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 26.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі./а.с.63/
Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача заборгованість, районний суд виходив із того, що між сторонами виникли правовідносини з надання послуг водопостачання та водовідведення, які позивач надає абоненту ОСОБА_1 до нежитлових приміщень торгово-офісного центру за адресою: АДРЕСА_1 , а абонент оплачує постачальнику вартість отриманих послуг. Із підстав неналежного виконання зобов`язання за таким договором, станом на 01.06.2023 утворилася заборгованість за додаткові обсяги водовідведення у розмірі 129 008,28 грн., що підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком, не спростованим відповідачкою.
Посилання відповідачки на неправомірне застосування до спірних правовідносин, Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення від 01.12.2017 №316, районний суд відхилив, указавши, що хоча відповідачкаі не є ФО-П, але послуги за умовами зобов`язання надаються до нежитлового приміщення торгово-офісного центру, тобто для комерційних цілей, а тому на правовідносини, що виникли між сторонами поширюється дія вказаного нормативного акту, як на відносини з фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.
Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції погоджується з таких підстав.
       Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі Договору №2599-7 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 21.05.2015, за яким ОСОБА_1 повідомляє, що не є платником податку та здійснює господарську діяльність без печатки. 
       Такий договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним і матеріали справи не містять доказів припинення цього договору, отже він є обов`язковим для сторін.
       Відповідно до статті 901 ЦК Україниза договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
       Частиною другою статті 19 та частиною другою статті 20 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» встановлено, що договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій статті 19 цього Закону. У договорі про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення повинні бути зроблені посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання та/або водовідведення.
       Відтак, цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки.
       За умов укладеного між сторонами договору абонент взяла на себе зобов`язання керуватися діючими Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005; Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 №190 та зареєстровані Мінюстом України 07.10.2008 за №936/15627; Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Держбуду України 19.02.2002 №37 та зареєстрованими Мінюстом України 26.04.2002 за №403/6691; Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системі каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Держбуду України 19.02.2002 за №37 та зареєстрованої Мінюстом України 26.04.2002 за №402/6690; та Правилами приймання стічних вод в каналізаційну мережу м.Полтави», затвердженими рішенням виконкому міської ради №240 від 12.09.2007.
       Правила 37 та Інструкція 37 втратили чинність на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року №166-p; разом із цим, на час розгляду справи нормативно правовими актами, які регулюють скид стічних вод є Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316 та Правила приймання стічних вод в каналізаційну мережу м. Полтава, затверджені рішенням виконкому міської ради № 283 від 16.12.2021.
       Згідно із пунктом 10 глави І Правил №316, приймання стічних вод споживачів до системи централізованого водовідведення або безпосередньо на очисні споруди системи централізованого водовідведення здійснюється виключно за договорами, якими згідно пункту 3 глави І Правил №316 є договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
       Отже, уклавши 21.05.2015 договір №2599-7 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення ОСОБА_1 , здійснюючи господарську діяльність без печатки, взяла на себе зобов`язання з виконання правил приймання стічних вод, а тому несе відповідальність за неналежне його виконання згідно заявлених вимог позову.
       Доводи апеляційної скарги, що при постановленні оскаржуваного рішення судом не був врахований жоден із її доводів, колегія суддів відхиляє, як такі, що зводяться до незгоди із мотивами суду першої інстанції щодо відхилення таких заперечень. Натомість, районний суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку, що хоча ОСОБА_1 не є ФО-П, але послуги за умовами зобов`язання надаються для комерційних цілей, а тому на правовідносини, що виникли між сторонами поширюється дія Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316 та Правил приймання стічних вод в каналізаційну мережу м. Полтава, затверджені рішенням виконкому міської ради № 283 від 16.12.2021.
       Посилання відповідачки, що договір №2599-7 від 21.04.2016, укладений між КП ПОР «Полтававодоканал» та ОСОБА_1 , як фізичною особою, узгоджується із вимогами статей 19, 20 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», що не виключає застосуванню до спірних правовідносин Правил №316, та, у свою чергу, не свідчить про підвідомчість справи господарському суду.
       Твердження відповідачки, що належність їй на праві власності нежитлової будівлі не свідчить, що вона займається незалежною професійною діяльністю, на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки судове рішення ґрунтується на умовах дійсного договору, за яким ОСОБА_1 вказала про здійснення нею господарської діяльності без печатки, взяла на себе зобов`язання виконувати правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, з урахуванням характеристик об`єкту користування послугами: торгово-офісний центр (нежитлові приміщення), вул.Жовтнева,48 (п.1.3. договору), тобто для комерційних цілей.
       Посилання відповідачки, що судом не витребовувалися відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, колегія суддів відхиляє, оскільки у справі на аркушах 58, 59 наявні відомості на спростування викладеного. 
       При цьому, апеляційний суд враховує положення статей 43, 44 ЦПК України, за яких учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
       На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.
       Поведінка відповідачки наведеним нормам процесуального закону не відповідає, оскільки ставлячи під сумнів належність розрахунку заборгованості, заявленої до стягнення, нею не надано контррозрахунку або ж доказів належності виконання зобов`язання; відтак, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та за правилами частини 4 статті 12 ЦПК України, відповідачка несе ризик настання наслідків із цим пов`язаних. 
       Посилання відповідачки на відсутність у справі акту звірки з вказівкою документів на відпуск води та приймання стоків до комунальної каналізації, а також доказів, які б свідчили про понаднормативний скид стічних вод, колегія суддів до уваги не приймає. Так, відповідачка в суді першої інстанції відповідні клопотання не заявляла і доказів неможливості самостійно надати такі докази, як стороні договору, суду першої інстанції не надала. Натомість, інститути апеляційного та касаційного перегляду впроваджені для усунення можливих помилок судового розгляду справ у першій інстанції, а не для усунення помилок сторони, допущених нею під час розгляду справи судом першої інстанції, у формулюванні стороною своїх позовних вимог, аргументів та формуванні їх доказової бази. Це відповідає і практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права відповідно до Закону України від 23 лютого 2006 року 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Наприклад, ЄСПЛ у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine, заява №3236/03, пункт 40) зазначив, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.
       Із огляду на викладене, колегія суддів також відхиляє посилання відповідачки, що судом не вжито заходів щодо витребування доказів, детального розрахунку та залучення відповідних експертів та спеціалістів на підтвердження правильності нарахування. Наголошуючи, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч.2 ст.13 ЦПК України), а випадків, за яких суд має право збирати докази за власної ініціативи у цій справі, судом не встановлено. 
Посилання відповідачки, що в тексті позову та досудовому попередженні позивач просить стягнути додаткові обсяги стічних вод, а у прохальній частині позовної заяви заявляє до стягнення заборгованість по оплаті за послуги водопостачання, що не є тотожним скидам стічних вод, є надмірним формалізмом, що не спростовує правильність висновків суду першої інстанції щодо підставності позову. 
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до нерозуміння природи зобов`язання, яке є дійсним, а тому обов`язковим до виконання. Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Разом із цим, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 , є інвалідом ІІ групи та на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. 
Отже, за правилами статті 141 ЦПК України, витрати КП ПОР «Полтававодоканал» зі сплати судового збору в розмірі 2 684,00 грн. слід компенсувати за рахунок держави. 
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення районного суду слід змінити в частині розподілу судових витрат, понесених позивачем у вигляді сплати судового збору за подачу позову в розмірі 2 684,00 грн., компенсувавши їх за рахунок держави. В іншій частині рішення залишити без змін. 
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Рішення Київського районного суду м.Полтави від 26 лютого 2024 року - змінити в частині розподілу судових витрат.
Судові витрати Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» зі сплати судового збору за подачу позову в розмірі 2 684,00 грн. компенсувати за рахунок держави.
В іншій частині рішення Київського районного суду м.Полтави від 26 лютого 2024 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 18.07.2024.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук
Судді                                                                                 С.Б. Бутенко
                                                                               Ю.В. Дряниця