УХВАЛА 
 
06 вересня 2024 року
м. Київ
 
справа № 183/2176/17
 
провадження № 61-9845ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Римської Анастасії Вікторівни, від імені якої діє представник - адвокат Кім Ганна Володимирівна, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 
2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»треті          особи - Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна про визнання недійсним договору іпотеки, скасування заборони на нерухоме майно, виключення запису щодо обтяження нерухомого майна іпотекою,
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»  (далі - ТОВ «Кей-Колект»), треті особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Римська А. В., про визнання недійсним договору іпотеки № 1135345000/11353534000/3 від 30 травня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком «Укрсиббанк», посвідченого 30 травня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2131; скасування заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер 7297224, накладену на будинок АДРЕСА_1 ; внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про виключення запису, реєстраційний номер 1343750, з реєстру щодо обтяження нерухомого майна іпотекою, згідно договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки № 5207-5208 від 12 грудня 2012 року.
 
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 15 лютого 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. 
Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 15 лютого 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсним договір іпотеки № 1135345000/11353534000/3 від 30 травня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком «Укрсиббанк», посвідченого 30 травня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., зареєстрований в реєстрі за № 2131. 
Скасовано заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер 7297224, накладену на будинок АДРЕСА_1 . 
Внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про виключення запису, реєстраційний номер 1343750, з реєстру щодо обтяження нерухомого майна іпотекою, згідно договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки № 5207-5208 від 12 грудня 2012 року.
 
У серпні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду  надійшла касаційна скарга приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Римської А. В., від імені якої діє представник - адвокат 
Кім Г. В., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
Касаційна скарга не містить квитанцію про сплату заявником судового збору за подання касаційної скарги. 
 
У касаційній скарзі заявник просить суд відстрочити сплату судового збору.
 
Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
 
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
У задоволенні клопотання приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Римської А. В. про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити, оскільки заявником не наведено відповідних мотивів та не надано доказів на підтвердження відповідних обставин, а самого лише посилання на положення Закону України «Про судовий збір» недостатньо для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони.
 
Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19 (провадження № 61-11548св20) зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.
 
Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Заявником не надано суду касаційної інстанції жодних доказів на підтвердження реального майнового стану (наявність рухомого і нерухомого майна, довідки фіскальних органів про доходи, довідки про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо), який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.
 
Отже, у Верховного Суду відсутні підстави для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
 
Тому заявнику потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»                               (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється  у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову                           та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1 600 грн.
 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України                     «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Судове рішення, яке оскаржує заявник, свідчить про існування трьох вимог немайнового характеру.
 
Ставка судового збору, що підлягала сплаті при зверненні до суду за вимогу немайнового характеру складала 640 грн (1 600 грн * 0,4 = 640 грн).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті позивачем при зверненні до суду з позовом складала 1 920 грн (640 грн * 3 = 1 920 грн).
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 3 840 грн (1 920 грн * 200% = 3 840 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.                   р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ,             що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Римської Анастасії Вікторівни, від імені якої діє представник - адвокат 
Кім Ганна Володимирівна, на постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 11 червня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                     Р. А. Лідовець