УХВАЛА
 
16 вересня 2024 року
м. Київ
 
справа № 303/11083/23
провадження № 61-12197 ск 24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ситнік О. М.,перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на постанову Закарпатського апеляційного суду від 25 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.        У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди, в якому просив стягнути з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України на його користь компенсацію 40 200,00 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями працівників Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області.
 
2.        Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області рішенням від 05 січня 2024 року позов ОСОБА_1  задовольнив. Стягнув з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 40 200,00 грн.
 
3.        Закарпатський апеляційний суд постановою від 25 липня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області задовольнив частково. Змінив рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 січня 2024 року. Зменшив розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 з 40 200,00 грн до 5 000,00 грн, в решті рішення суду залишив без змін.
 
4.        У вересні 2024 року, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», до Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 , подана його представником ОСОБА_2 , на постанову Закарпатського апеляційного суду від 25 липня 2024 року, в якій скаржник просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 січня 2024 року.
 
5.        Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
6.        Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
7.        Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України встановлено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
8.        Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
9.        Оскільки ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2024 року не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 30 = 90 840,00 грн), зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
 
10.   Касаційна скарга містить посилання на підпункт «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відповідно до якого судові рішення у малозначних справах, підлягають касаційному оскарженню у випадку, якщо суд першої інстанції відніс справу до малозначної помилково.
 
11.   Так скаржник зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 10-р(ІІ)2023 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), пункти 1, 5 частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно підпункту «г» пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у даній справі можуть бути оскаржені в касаційному порядку. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
12.   Перевіривши зазначені доводи касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що наведені скаржником обґрунтування не дають достатніх підстав для висновку про те, що судові рішення у малозначних справах, підлягають касаційному оскарженню у випадку, якщо суд першої інстанції відніс справу до малозначної помилково, оскільки Мукачівський міськрайонний суд ухвалою від 22 листопада 2023 року відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Таким чином, відніс дану справу до категорії малозначних.
 
13.   Законом України «Про Конституційний Суд України» встановлено, що цей Закон визначає порядок організації та діяльності Конституційного Суду України, статус суддів Конституційного Суду України, підстави і порядок звернення до нього, процедуру розгляду ним справ і виконання його рішень.
 
14.   Так статтею 94 Закону України «Про Конституційний Суд України» встановлено, що оприлюднення всіх актів Суду за результатами конституційного провадження, крім висновків Суду щодо відповідності Конституції України(конституційності) питань, які пропонуються для винесення на всеукраїнський референдум за народною ініціативою, здійснюється на офіційному веб-сайті Суду або в окремих випадках за ухвалою Суду - в Залі засідань Суду, але не пізніше наступного робочого дня після їх ухвалення. Процедуру і порядок офіційного оприлюднення актів Суду в Залі засідань Суду та на офіційному веб-сайті Суду встановлює Регламент. Опублікування акта Суду разом з окремою думкою Судді здійснюється у «Віснику Конституційного Суду України» та інших офіційних друкованих виданнях України.
 
15.   Параграфом 73 Регламенту Конституційного Суду України, ухваленого Постановою Конституційного Суду України від 22 лютого 2018 року № 1-пс/2018 (далі - Регламент), яким врегульовано питання офіційного оприлюднення актів Конституційного Суду України, встановлено, що акти Суду за результатами конституційного провадження офіційно оприлюднюються не пізніше наступного робочого дня після їх ухвалення. Акти Суду за результатами конституційного провадження оприлюднюються на Веб-сайті (офіційний веб-сайт Конституційного Суду України).
 
16.   Параграфом 75 Регламенту визначено, що акт Суду за результатами конституційного провадження разом з окремою думкою Судді (за наявності) публікуються у «Віснику Конституційного Суду України» та інших офіційних друкованих виданнях України. Рішення і висновки Суду без підписів суддів Конституційного Суду, засвідчені печаткою «Секретаріат Конституційного Суду України № 1», надсилаються відповідно до частини шостої статті 88 Закону учасникам конституційного провадження, а також відповідно до пункту 5 частини другої статті 44 Закону - до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну правову політику, для внесення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та опублікування в Офіційному віснику України не пізніше наступного робочого дня після ухвалення рішення чи надання висновку.
 
17.    З наведених норм чітко вбачається, що рішення Конституційного Суду України хоч і опубліковуються в Офіційному віснику України та інших офіційних друкованих виданнях України, проте днем офіційного оприлюднення рішення Конституційного Суду України є день його оприлюднення на офіційному веб-сайт Конституційного Суду України, яке відбувається не пізніше наступного робочого дня після його ухвалення.
 
18.   Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10?р(ІІ)/2023 у встановлений строк було опубліковане на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України (https://ccu.gov.ua/sites/default/files/docs/10_r_2_2023_0.pdf). Таким чином, станом на дату відкриття провадження у даній справі та призначення до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, враховуючи малозначність справи, рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року  № 10?р(ІІ)/2023 не набуло чинності.
 
19.   Верховний Суд зауважує, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено. Сама лише вказівка на зазначені винятки без належного обґрунтування та підтвердження належними доказами зазначених обставин, не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи в суді касаційної інстанції.
 
20.   Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. 
 
21.   У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом  (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
 
22.   Оскарження в суді третьої інстанції має відбуватися щодо справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, що забезпечує ефективність касаційного провадження.
 
23.   Зазначене відповідає і Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
24.   Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка, відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України є джерелом права, умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
25.   При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення ЄСПЛ у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
26.   Вказане також узгоджується з висновками, викладеними в рішенні Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), яким, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Так, у вказаному рішенні серед іншого, зазначено, що внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в ЦПК України підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики. Конституційний Суд України вважає, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження у малозначних справах (пункти 7.8-7.10).
 
27.   Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
28.   Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
29.   Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
30.   Крім цього, Верховний Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
 
31.   За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 389-392 ЦПК України.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 та 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
1.       Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на постанову Закарпатського апеляційного суду від 25 липня 2024 року.
 
2.       Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                               /підпис/                       В. В. Пророк

Є. В. Петров

О. М. Ситнік