УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2024 року 
м. Київ
справа № 758/8953/20
провадження № 61-8513ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент містобудування та архітектури Виконавчого комітету Київської міської державної адміністрації, ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу рухомого майна недійсним та витребування майна,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент містобудування та архітектури Виконавчого комітету Київської міської державної адміністрації, ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу рухомого майна недійсним та витребування майна.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14 вересня 2022 року позов задоволено.
Визнано недійсним договір купівлі - продажу рухомого майна 
від 01 квітня 2020 року, укладений між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 .
Витребувано із володіння фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 споруди (конструкції, павільйони, кіоски), що розташовані за адресою: 
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які належали фізичній 
особі - підприємцю ОСОБА_4 .
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Додатковим рішенням Подільського районного суду м. Києва 
від 01 листопада 2022 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 9 040,00 грн.
Постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 вересня 2022 року залишено без змін.
10 червня 2024 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 вересня 
2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 
2024 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити 
у задоволенні позову.
Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору.
На виконання вимог ухвали заявник подав заяву про усунення недоліків, 
до якою додав квитанцію про сплату судового збору. 
Відповідно до частини першої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).
У частині першій статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень та вказує, що повний текст постанови апеляційного суду отримала 09 травня 2024 року, що 
підтверджується фото-копією заяви про видачу постанови.
З урахуванням викладеного, Верховний Суд вважає, що клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.
У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає 
пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суди застосували статті 60, 61, 65 Сімейного кодексу України (далі - СК України) без врахування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного 
у постановах від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц, 
від 29 червня 2021 року у справі №916/2813/18 та постановах Верховного Суду від 30 липня 2020 року у справі №670/23/18, від 01 листопада 
2021 року у справі №405/3360/17, від 02 червня 2022 року у справі №602/1455/20, від 20 липня 2022 року у справі №703/2284/19.
Також заявник вважає, що суди безпідставно не застосували 
в оскаржуваних судових рішеннях правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20 липня 2022 року у справі №442/2640/20 та 
від 02 листопада 2021 року у справі №925/1351/19 щодо застосування 
статті 388 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин.
Заявник у касаційній скарзі просить суд касаційної інстанції зупинити виконання рішення Подільського районного суду міста Київ від 14 вересня 2022 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Зазначає, що виконання рішення суду першої інстанції призведе до позбавлення його добросовісно набутого майна, припинення його діяльності та настання негативних наслідків для осіб, діяльність яких пов`язана із заявником.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Клопотання (заява) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення 
у разі його скасування тощо.
Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати 
у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.
Враховуючи те, що заявник не надав доказів примусового виконання оскаржуваного судового рішення, заява про зупинення виконання рішення Подільського районного суду від 14 вересня 2022 року задоволенню не підлягає.
Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену 
пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 260, 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Поновити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою фізичної 
особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року.
Витребувати із Подільського районного суду міста Києва Дніпропетровської області цивільну справу № 758/8953/20 за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент містобудування та архітектури Виконавчого комітету Київської міської державної адміністрації, ОСОБА_3 , правонаступником якого 
є ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу рухомого майна недійсним та витребування майна.
Відмовити у задоволенні клопотання фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про зупинення виконання Подільського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     В. М. Ігнатенко

                                                                                                            А. С. Олійник

                                                                                                            І. М. Фаловська