УХВАЛА

17 вересня 2024 року 
м. Київ
справа №580/11979/23
адміністративне провадження №К/990/19273/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., розглянувши заяву Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зупинення виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року і постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року у справі №580/11979/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2023 року Приватне акціонерне товариство «АЗОТ» пред`явило позов до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якому просило суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 1 грудня 2023 року ВП №56675048 про стягнення виконавчого збору в розмірі: 422294,50 грн. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року, позов задоволено:
- визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 1 грудня 2023 року №56675048 про стягнення виконавчого збору;
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (м. Київ) на користь приватного акціонерного товариства «Азот» судові витрати зі сплати судового збору в сумі: 6334,40 грн.
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року у справі за вказаним позовом.
16 вересня 2024 року Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав через систему «Електронний суд» заяву про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень. 
В обґрунтування заяви скаржник зазначив, що виконавчий збір є бюджетними коштами, які зараховуються до Державного бюджету України. Скаржник стверджує, що наявність протиправних та необґрунтованих рішень тягнуть за собою в подальшому недоотримання коштів (виконавчого збору) Державним бюджетом України. У цьому випадку сплаченої суми виконавчого збору у розмірі: 422294,50 грн, стягнутого відповідно до постанови про стягнення виконавчого збору №56675048 від 1 грудня 2023 року.
Розв`язуючи питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, суддя-доповідач виходить з такого.
Частинами першою, другою статті 375 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Частиною першою статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням оскаржуваних судових рішень.
Виходячи зі змісту наведених норм, зупинення виконання оскаржуваного судового рішення є правом, а не обов`язком суду касаційної інстанції. Натомість судове рішення є обов`язковим до виконання, що забезпечується державою, а зупинення виконання оскаржуваного у касаційному порядку судового рішення на підставі статті 375 КАС України може застосовуватись судом у виняткових випадках за наявності на те вагомих і переконливих доводів, підтверджених доказами, або існування об`єктивних для цього обставин і здійснюватися таким чином, щоб не допустити порушення прав інших учасників справи.
Отже, для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини. Сподівання і припущення скаржника на певні результати касаційного розгляду справи не можуть бути підставою для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Як видно зі змісту заяви, скаржник не навів переконливих доводів і підстав для зупинення виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року і постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року.
Доводи скаржника ґрунтуються на припущеннях, а обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних рішень, у заяві не наведено.
За таких обставин і міркувань у задоволенні заяви про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень належить відмовити.
Керуючись статтями 248, 340, 375 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зупинення виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року і постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року у справі №580/11979/23.
Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не може бути оскаржена.

......................................
Н.М. Мартинюк,
Суддя Верховного Суду