УХВАЛА

02 липня 2024 року 
м. Київ

справа №320/10673/21
адміністративне провадження № К/990/22566/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів:  Мацедонської В.Е., Губської О.А.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі № 320/10673/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, у якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області, щодо не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років у Національній поліції, наявну на момент зарахування на службу до Національної поліції України, вислугу років у податковій міліції, що станом на 22 вересня 2016 року становила 06 років 07 місяців 05 днів;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у Національній поліції, наявну на момент зарахування на службу до Національної поліції України, вислугу років у податковій міліції, що станом на 22 вересня 2016 року становила 06 років 07 місяців 05 днів;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області внести зміни у наказ №88 о/с від 19 березня 2021 року, у якому зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у Національній поліції, наявну на момент зарахування на службу до Національної поліції України, вислугу років у податковій міліції, що станом на 22 вересня 2016 року становила 06 років 07 місяців 05 днів;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 різницю надбавки за стаж служби в Національній поліції України за період з 22 вересня 2016 року по 22 березня 2021 року з врахуванням вислуги років у податковій міліції, що станом на 22 вересня 2016 року становила 06 років 07 місяців 05 днів у розмірі 28684,00 грн;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з врахуванням перерахунку надбавки за стаж до місячного грошового забезпечення, а саме за 11 повних років у розмірі 37212,00 грн;
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за 95 днів невикористаної щорічної чергової відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 22 вересня 2016 року по 22 березня 2021 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення у розмірі 66200,75 грн;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 кошти за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 22 березня 2021 року станом на постановлення рішення по суті спору, виходячи з середньоденного розміру грошового забезпечення та діб фактичної затримки.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2024 року, позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не зарахування ОСОБА_1 стажу служби в податковій міліції за період з 01 вересня 2009 року по 07 квітня 2016 року до стажу служби в поліції.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Київській області зарахувати ОСОБА_1 стаж служби в податковій міліції за період з 01 вересня 2009 року по 07 квітня 2016 року до стажу служби в поліції.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Київській області внести зміни у наказ №88 о/с від 19 березня 2021 року в частині обчислення стажу службу в поліції, з урахуванням висновків суду у даному рішенні.
Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної чергової відпустки у період з 22 вересня 2016 року по 22 березня 2021 року та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2018 рік, 2020 рік та 2021 рік.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної чергової відпустки у період з 22 вересня 2016 року по 22 березня 2021 року та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2018 рік, 2020 рік та 2021 рік.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
12 червня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі № 320/10673/21. Відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, винести нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30 вересня 2016 року № 1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
Як вбачається з рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року, зазначену справу судом розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак вона може бути оскаржена до Верховного Суду лише за наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідач, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не зазначає.
Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Суд враховує положення, що містяться в Рекомендаціях № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.
Відповідно до частини «с» статті 7 вказаних Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону; вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, 
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі № 320/10673/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді                                                                                          М.В. Білак
                                                                                
                                                                                          В.Е. Мацедонська

                                                                                          О.А. Губська