ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/13990/23          Суддя (судді) суду 1-ї інстанції: 
          Заяць О.В.

ПОСТАНОВА
Іменем України

05 серпня 2024 року          м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача          Сорочка Є.О.,
суддів           Костюк Л.О.,
          Чаку Є.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чернігівське лісове господарство» до Державної служби України з безпеки на транспорті  про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі Філії «Чернігівське лісове господарство» звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправною та скасувати винесену Відділом державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті постанови №033530 від 06.09.2023, якою до філії «Чернігівське лісове господарство» ДП «Ліси України» застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17000,00 грн
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час здійснення перевірки відповідачем протиправно встановлено, що позивач є відповідальним за порушення законодавства «Про автомобільний транспорт». Вказує, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Однак позивач не є таким перевізником, а лише перевозить власну лісопродукцію з одного структурного підрозділу Підприємства до іншого за допомогою спеціалізованого транспортного засобу, для забезпечення власної господарської діяльності, тобто для власних потреб, що підтверджується товарно-транспортною накладною серії ЮСА №490319 та копією тимчасової структури Філії «Чернігівське лісове господарство» ДП «Ліси України» на 2022-2023 роки, затвердженої генеральним директором ДП «Ліси України». Крім того, вказує, що керував автомобілем штатний водій, що підтверджується витягом з наказу про зарахування у штат Філії №1 К від 30.12.2022, передбаченій штатним розписом Філії на 2023 рік на умовах 8 годинного робочого дня при 5 денному робочому тижні. Також позивач звертає увагу на пункт 1.4 Положення №340, який виключає відповідальність позивача, адже ДП «Ліси України» є спеціалізованим лісогосподарським підприємством.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що в даному випадку перевезення позивача здійснювалось в розрізі правових правовідносин перевезення лісоматеріалів, це перевезення належить до вантажного перевезення вантажним автомобільним транспортом. Даний вид діяльності має пряме посилання на вимоги Закону № 2344, зокрема статті 34, а саме: автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів. Іншим нормативно-правовим актом є вимоги Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06.2010. Пунктом 6.3 Положення визначено, що водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв. Також, у випадку відсутності тахографа водій вантажного автомобіля з повною масою понад 3,5 тон повинен мати індивідуальну контрольну книжку, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування і є іншим способом контролю водіїв. Чинним законодавством відсутність контролю робочого часу щодо певної категорії водіїв не передбачена.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ДП «Ліси України» здійснює спою діяльність відповідно до мети і предмету своєї діяльності, в тому числі через утворені в установленому порядку філії. Філії мають самостійний баланс та здійснюють свою діяльність у межах адміністративно-територіальних одиниць, де розташовані їх структурні підрозділи, та земельні ділянки держлісфонду, надані у постійне користування ДП «Ліси України».
Філія «Чернігівське лісове господарство» знаходиться та здійснює свою господарську діяльність в інтересах та від імені ДП «Ліси України» на підпорядкованій території в межах Чернігівської області. Контора філії знаходиться за адресою: 14013, м. Чернігів, вул. О. Молодчого, 18.
Відповідно до п. 3.1 Положення про філію «Чернігівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», філія діє від імені ДП «Ліси України» та в його інтересах, що підтверджується наявним у справі Положенням про філію.
20.07.2023 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок у період з 17.07.2023 по 23.07.2023 та у визначений направленням на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 14.07.2023 №006997 строк, була проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Під час перевірки водієм ОСОБА_1 державним інспекторам були надані посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та причіпу, страхові поліси ОСЦПВ та товарно-транспортна накладна.
За результатами перевірки, державним інспектором було складено Акт додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.07.2023 №033217, який складений в одному примірнику відповідно до пункту 21 Порядку №1567. В Акті зазначено, що на момент перевезення вантажу у водія були відсутні документи, визначені ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, визначений п. 3.3 Інструкції затвердженої Наказом МТЗУ №385 від 24.06.2010 та п. 6.1 Положення затвердженого Наказом МТЗУ №340 від 07.06.2010. Також зазначено, що є порушення, відповідальність за які передбачено ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевезення вантажу за відсутності на момент перевезення документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Водій ОСОБА_1 з актом ознайомлений, про що свідчить його підпис і зазначені в акті пояснення.
14.08.2023 позивачу на юридичну адресу відповідачем було направлено повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт із зазначенням дати та часу розгляду - 06.09.2023 з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. і місця розгляду справи. Додатком до повідомлення була надіслана копія акту №033217 від 20.07.2023.
Згідно даних, зазначених на рекомендованому повідомленні, повідомлення про розгляд справи позивач отримав 16.08.2023.
06.09.2023 на розгляд справи з`явився представник позивача, надавши усні пояснення по суті порушень.
Надалі відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06.09.2023 №033530, копію якої представник позивача отримав 06.09.2023, про що свідчить його підпис на постанові.
Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено штраф, передбачений абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 17000 гривень.
Позивач, вважаючи постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся з даним позовом до суд.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що позивач не надавав послуг з перевезення вантажу на договірних засадах за винагороду. Позивачем надано докази, що підприємством, яке є лісовим господарством, здійснювалось перевезення власного вантажу технікою, призначеною для робіт у галузі лісового господарства.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.
Відповідно до статті 1 Закону «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344) автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; документи на вантаж - документи, визначені відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про транспортно-експедиторську діяльність", «Про транзит вантажів", інших актів законодавства, в тому числі міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, які необхідні для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.
Стаття 6 Закону № 2344-III передбачає, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту (частина 7).
Згідно ст.18 Закону №2344-III, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи. (п.3 Порядку №1567).
Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Статтею 33 Закону №2344-ІІІ визначено засади діяльності автомобільного перевізника, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах. Так, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.
Згідно з положеннями статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати безпеку дорожнього руху.
За змістом статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Водій транспортного засобу зобов`язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень (стаття 49 Закону України «Про автомобільний транспорт»).
В силу частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, передбачено штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З аналізу наведених норм убачається, що даними нормами покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів, а за відсутності документів, передбачених статтею 48 Закону № 2344-III, на підставі яких виконуються вантажні перевезення транспортним засобом, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Враховуючи наведені нормативно-правові акти, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до перевізників.
Таким чином, у цій справі спірним питанням є можливість застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача як до перевізника.
Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 (далі - Положення №340), встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.
Відповідно до п.1.3 Положення №340, його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.
Відповідно до п.1.4 Положення №340, це Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються:
фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв;
під час стихійного лиха, аварій та інших надзвичайних ситуацій;
транспортними засобами Міністерства внутрішніх справ України (у тому числі Національної гвардії України), Міністерства оборони України, Офісу Генерального прокурора, Служби безпеки України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Національної поліції України та Державної прикордонної служби України або транспортними засобами, орендованими ними без водія, коли такі перевезення здійснюються з метою виконання завдань, покладених на ці державні органи, та під їх контролем;
сільськогосподарськими підприємствами або підприємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для місцевих сільськогосподарських робіт чи робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств;
закладами охорони здоров`я незалежно від форми власності;
транспортними засобами спеціального та спеціалізованого призначення суб`єктів господарювання незалежно від форм власності, що здійснюють експлуатаційне утримання, будівництво та поточний ремонт автомобільних доріг загального користування, вулиць у населених пунктах, а також інших об`єктів транспортної інфраструктури в радіусі не більше 150 км від об`єкта будівництва (ремонту), які обладнані спеціальними світловими сигнальними пристроями відповідно до пункту 3.6 розділу 3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за умови наявності у водія відповідного транспортного засобу первинного документа, що фіксує маршрут руху такого транспортного засобу, а також у разі забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів і виникнення інших перешкод у дорожньому русі.
Вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами (п.6.1 Положення №340).
За приписами п.6.3 Положення №340, водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.
З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб марки КАМАЗ 53215 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом СЗАП д.н.з. НОМЕР_2 , які належать ДП «Ліси України», перебувають на балансі Філії «Чернігівське лісове господарство» та використовуються нею для виконання лісогосподарських робіт (вивезення лісопродукції з місці заготівлі) і забезпечення експлуатації підприємства (в тому числі переміщення лісопродукції з місць заготівлі до інших структурних підрозділів для подальшої обробки, переробки або реалізації). 
Філія «Чернігівське лісове господарство», здійснюючи перевезення лісопродукції з одного структурного підрозділу до іншого не виступала перевізником в розумінні Закону, адже здійснювала забезпечення діяльності структурних підрозділів, шляхом переміщення в межах технологічного процесу лісогосподарських робіт за допомогою спеціалізованого транспортного засобу лісопродукції з одного підрозділу в інший, що підтверджується товарно-транспортною накладною серії ЮСА №490319 від 20.07.2023, та копією тимчасової структури Філії «Чернігівське лісове господарство» ДП «Ліси України» на 2022-2023 роки, затвердженої генеральним директором ДП «Ліси України».
Також, керував автомобілем штатний водій, що підтверджується витягом з наказу про зарахування у штат Філії №1 К від 30.12.2022, котрий працював у транспортній дільниці Філії на посаді водія автотранспортних засобів на вивезенні лісу (водій спеціалізованого лісовозного транспорту, котрий використовується для експлуатації підприємства і забезпечення виконання технологічного процесу лісозаготівель), передбаченій штатним розписом Філії на 2023 рік на умовах 8 годинного робочого дня при 5 денному робочому тижні, що підтверджується копією наказу №1/1-ОД від 02.01.2023 «Про затвердження графіку робочого часу на 2023 рік».
Крім того, з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що основним видом економічної діяльності Державного спеціалізованого господарського Підприємства «Ліси України» є « 02.10 Лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві», що підтверджується випискою №213986689035 від 05.05.2023.
Також відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що основним видом економічної діяльності Філії «Чернігівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського Підприємства «Ліси України» є також « 02.10 Лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві», про що свідчить виписка №217890234036 від 20.01.2023.
До того ж вказане знаходить своє підтвердження і в статуті Державного спеціалізованого господарського Підприємства «Ліси України» та в Положенні про Філію «Чернігівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського Підприємства «Ліси України».
Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені Наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 № 363 (далі - Правила № 363) визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників.
Приписами пункту 1 Правил №363, визначено:
перевізник - фізична або юридична особа суб`єкт господарювання, який надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.
товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Відповідно до п. 11.1 Правил № 363, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
Сторони можуть внести до товарно-транспортної накладної будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають необхідною.
За визначенням, наведеним в абзаці 18 частини першої статті 1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що хоча у ТТН автомобільним перевізником зазначено позивача, однак матеріалами справи підтверджено, що філія «Чернігівське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» 20.07.2023 здійснювала перевезення власного вантажу (деревини) в межах підприємства для його експлуатації, тобто внутрішнє перевезення власного вантажу технікою, призначеною для робіт у галузі лісового господарства. У вказаних правовідносинах позивач не надавав послуг з перевезення вантажу на договірних засадах за винагороду.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №033530 від 06.09.2023 прийнята протиправно та підлягає скасуванню, оскільки у вказаних правовідносинах позивач не надавав послуг з перевезення вантажу на договірних засадах за винагороду.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач          Є.О. Сорочко

Суддя          Л.О. Костюк 

Суддя          Є.В. Чаку