ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 липня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/969/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
                               суддів:  Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А.,        
       розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області 
           на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від  22.04.2024 року (суддя Дегтярьова С.В., м. Кропивницький, повний текст рішення виготовлено 22.04.2024 року) 
          у адміністративній справі №340/969/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Національно поліції в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, суд –

в с т а н о в и в:
          
          Позивач, ОСОБА_1 звернувся 19.02.2024 року до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, в якому просив:
         визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Кіровоградській області від 17.01.2024 року №26о/с «Про особовому складу»; 
            поновити ОСОБА_1 з 19.01.2024 року на службі в поліції на посаді старшого інспектора 4-го відділу з проведення спеціальних операцій управління «Корпус оперативно-раптової дії» ГУ НП в Кіровоградській області; 
           стягнути з ГУ НП в Кіровоградській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 19.01.2024 року по день ухвалення рішення суду; 
         рішення в частині поновлення ОСОБА_1  на службі в поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць – допустити до негайного виконання.
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 року позовні вимоги задоволено частково:
           - визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 17.01.2024 року №26о/с «По особовому складу», яким старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора 4-го відділу з проведення спеціальних операцій управління «Корпус оперативно-раптової дії» Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, звільнено зі служби в поліції з 19.01.2024 року; 
          - поновлено ОСОБА_1 з 20.01.2024 року на службі в поліції на посаді старшого інспектора 4-го відділу з проведення спеціальних операцій управління «Корпус оперативно-раптової дії» Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області; 
            - стягнуто з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.01.2024 року по 22.04.2024 року включно в сумі 92616,32 грн.; 
            - рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку у межах суми 30051,02 грн. звернено до негайного виконання.
            Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що відповідач повинен був розглянути можливість застосування до позивача більш м`якого дисциплінарного стягнення за перебування на вулиці під час комендантської години, а не вдаватися до крайньої міри – звільнення зі служби.
          З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу.                     Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також зазначає, що позов подано з пропуском строку звернення до суду, тому має бути залишений без розгляду. Вважає, що згідно відео з бодікамер патрульної поліції, судом не вірно встановлено обставини справи щодо пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 є саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні ним службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Фактичні дані свідчать про реальну наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. Порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства, свідомого вчинення дій, що підривають авторитет поліції. Повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними. Під час проведення службового розслідування не досліджувалося питання наявності або відсутності вини в діях ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, відсутність факту притягнення до адміністративної відповідальності не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за склад дисциплінарного проступку. Судом першої інстанції не розглянуто клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення. ОСОБА_1 ознайомився з наказом 17.01.2024 року. ОСОБА_1 не оскаржує наказ від 16.01.2024 року №52 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських управління «Корпусу оперативно-раптової дії» ГУ НП в Кіровоградській області», який був підставою для видання наказу ГУ НП в Кіровоградській області від 17.01.2024 року №26о/с «Про особовому складу». 
           Позивач (представник позивача) подав 02.07.2024 відзив на апеляційну скаргу згідно якого просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Посилається на те, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції. Згідно висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни відносно ОСОБА_1 складені адміністративні матеріали за ст.130 КУПАП від 11.01.2024. Відповідач зазначає, що підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення стала відмова від проходження огляду визначення стану сп`яніння, а також його перебування під час комендантської голини на вулиці, не маючи на те спеціального посвідчення. Позивач зазначає, що близько 00.00 годин в ніч з 5 на 6 січня 2024 року він керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TIGUAN д.н. НОМЕР_1 та здійснив зупинку транспортного засобу через різке погіршення самопочуття, шум в вухах, запаморочення в голові та потемніння в очах, оскільки у березні 2023 року отримав мінно-вибухову травму та струс головного мозку з акубаротравмою. До нього під`їхали працівники поліції. Через погане самопочуття ОСОБА_1 не розумів, що від нього хочуть. Позивач вважає, що поліцейські, перевищуючи свої повноваження, почали вимагати документи для здійснення перевірки та почали вказувати про наявність ознак алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пред`явив патрульним своє посвідчення поліцейського. Позивач вважає безпідставним висновок відповідача про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки він сам наполягав на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я, однак патрульні зазначили про відсутність підстав для цього. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до службових обов`язків, рівень кваліфікації, тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ, як вид стягнення, є крайнім заходом дисциплінарного стягнення. Застосовуючи крайню міру дисциплінарного стягнення відповідач повинен був належним чином обґрунтувати необхідність застосування саме такої міри та неможливість застосування інших його видів. Попередня поведінка позивача була бездоганною, відсутні діючі дисциплінарні стягнення, є подяка Національної поліції України. Обставин, які обтяжують його вину, не встановлено. Позивач зазначає, що йому відомо про розпорядження голови Кіровоградської обласної військової адміністрації від 26.02.2022 №118-р про запровадження комендантської години, згідно якої забороняється перебування на вилицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток. Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.04.2024 року у справі №405/210/24 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУПАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує на ст.78 КАС України, згідно якої, є обов`язковими для адміністративного суду обставини, що встановлені постановою у справі про адміністративне правопорушення. Щодо строку звернення до суду зазначає, що своєчасно його не було ознайомлено з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, тому строк звернення до суду не порушено.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу ГУ НП в Кіровоградській області від 07.11.2015 року №15 о/с «По особовому складу», відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 призначено в батальйон патрульної служби поліції особливого призначення «Кіровоград» як такого, що прибув з МВС, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестації. 
05.01.2024 року ОСОБА_1 після 23-00 год. керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TIGUAN д.н. НОМЕР_1 . 
Близько 23.50 год. 05.01.2024 року, рухаючись по вул. Преображенський з боку вул. Родімцева працівники патрульної поліції - інспектор взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП НП України старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП НП України капрал поліції ОСОБА_3 помітили транспортний засіб марки VOLKSWAGEN TIGUAN д.н. НОМЕР_1 сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по вул. Преображенській та повернув перед ними на вул. Охтирську, де, з`їжджаючи з перехрестя, раптово зупинився, чим створив перешкоду руху для 2-ох інших автомобілів, які рухалися позаду нього. 
Дані обставини привернули увагу патрульних поліцейських, ними було прийнято рішення з`ясувати всі обставини події з водієм даного автомобіля. 
ОСОБА_1 показав поліцейським службове посвідчення працівника поліції серії НОМЕР_2 , видане 16.08.2022 року (спеціальний жетон № 0067948), як доказ перебування на посаді старшого інспектора 4-го відділу «Корпус оперативно-раптової дії» ГУ НП в Кіровоградській області. 
Після цього він надав патрульним поліцейським для перевірки своє водійське посвідчення та реєстраційний документ на вищевказаний транспортний засіб. 
Працівники патрульної поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. 
ОСОБА_1 відмовився та поскаржився на погане самопочуття. 
В позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що здійснив зупинку транспортного засобу через різке погіршення самопочуття, шум у вухах, запаморочення в голові та потемніння в очах, оскільки у березні 2023 року отримав мінно-вибухову травму та струс головного мозку з акубаротравмою, яка давалася взнаки з тих пір. 
ОСОБА_1 вказав, що до нього працівники поліції під`їхали вже тоді, коли VOLKSWAGEN TIGUAN д.н. НОМЕР_1 перебував на узбіччі дороги у нерухомому стані: ОСОБА_1 увімкнув аварійний сигнал та зупинився самостійно. 
ОСОБА_1 в позові також зазначив, що перебував в автомобілі, почував себе погано. 
У ході розмови із поліцейським через погане самопочуття не зовсім розумів підстав та вимог поліцейських, а тому і пред`явив патрульним поліцейським посвідчення поліцейського, оскільки саме такий документ є підставою для знаходження на вулиці в комендантську годину. Працівники патрульної поліції почали складати протокол за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. 
ОСОБА_1 в своїх поясненнях вказав, що замість огляду на стан сп`яніння на місці, виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі, на що працівники патрульної поліції відповіли йому: - «Вже пізно». 
ОСОБА_1 від керування транспортним засобом був відсторонений. 
ОСОБА_1 вказував на те, що він потребував невідкладної допомоги,   наполягав на проходженні огляду, однак його прохання не було задоволене, до лікувального закладу його не доставили. 
Працівниками патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №609967 від 06.01.2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Наказом начальника ГУ НП в Кіровоградській області №13 від 06.01.2024 року створено дисциплінарну комісію з проведення службового розслідування. 
Наказом начальника ГУ НП в Кіровоградській області №5о/с від 06.01.2024 року з 06.01.2024 року ОСОБА_1 на період проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків та визначено робочим місцем управління «КОРД» ГУ НП в Кіровоградській області. 
В матеріалах службового розслідування вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги:
п.1 ч.1 ст.18, ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», 
пунктів 1, 6, 8 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, 
абзацу 1 ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», 
п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, 
підпункту 1 п.2.3 розділу II Правил внутрішнього розпорядку для поліцейських Головного управління, територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП в Кіровоградській області, затверджених наказом ГУ НП в Кіровоградській області від 01.12.2021 року №787, 
розписки-зобов`язання від 19.08.2023 року про ознайомлення з вимогами листа ГУ НП в Кіровоградській області від 11.07.2023 року №869/48-2023 «Про вжиття додаткових заходів, спрямованих на дотримання поліцейськими ГУНП в Кіровоградській області службової дисципліни та законності», 
п.1 розпорядження начальника Кіровоградської обласної військової адміністрації від 31.10.2023 року №1228-р «Про запровадження на території області комендантської години та встановлення спеціального світломаскування». 
Наказом ГУ НП в Кіровоградській області від 16.01.2024 року №52 за результатами службового розслідування застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, в поліції. 
Наказом ГУ НП в Кіровоградській області від 17.01.2024 року №26о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України   «Про Національну полінію» (у зв`язку із      реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). 
З вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлено 19.01.2024 року, про що свідчить його підпис. 
Позивач вважає протиправним наказ ГУ НП в Кіровоградській області від 17.01.2024 року №26о/с «По особовому складу» згідно якого ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України   «Про Національну полінію».
Суд першої інстанції позов задовольнив частково.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про Національну полінію» №580-VIII, норми Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що затверджений   Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII.    
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
         Відповідно до частин 1, 2 ст.19 Закону  України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. 
           Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно частини 1   статті 59 Закону України «Про Національну поліцію»   служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Частиною 1   статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що   особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися   Конституції   та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
Матеріали справи містять Присягу ОСОБА_1 на вірність Українському народові, що датована 07.11.2015р. (а.с. 114 т.1). 
Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»   передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений   Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII   (Дисциплінарний статут).
За визначенням, що міститься у частині 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським   Конституції   і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
За змістом частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених   статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
В силу частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного статуту).
Згідно з частинами 1-3 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 
1) зауваження;                                                 
2) догана; 
3) сувора догана; 
4) попередження про неповну службову відповідність; 
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 
6) звільнення з посади; 
7) звільнення із служби в поліції.
Слід зазначити, що для встановлення наявності або відсутності дисциплінарного проступку проводиться службове розслідування.
Так, частинами 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Матеріалами справи підтверджується, що Наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 06.01.2024 №13 «Про призначення проведення службового розслідування» наказано створити дисциплінарну комісію з проведення службового розслідування щодо старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за фактом порушення службової дисципліни у тому числі керування 05.01.2024 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (а.с. 89 т.1).
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Підставою для призначення службового розслідування щодо старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 став рапорт Начальника УГІ ГУНП в Кіровоградській області підполковника поліції ОСОБА_4 від 06.01.2024 (а.с. 88 т.1). 
Також матеріали справи містять звернення Начальника управління підполковника поліції ОСОБА_5 від 08.01.2024 на ім`я Начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області полковника поліції ОСОБА_6 «Про призначення, проведення службового розслідування» стосовно ОСОБА_1 (а.с. 95-96 т.1).
Слід зазначити, що особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану визначено у розділі V Дисциплінарного статуту.
Відповідно до частини 1 статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
За змістом статті 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.
За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.
Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.
Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.
Виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення.
Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.
Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.
Від поліцейського, стосовно якого є підтвердні дані про самовільне залишення ним місця несення служби, виїзд до інших регіонів країни чи за кордон, пояснення не відбираються, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.
Матеріали справи містять пояснення ОСОБА_1 від 09.01.2024, згідно яких ОСОБА_1 зазначив, що 05.01.2024 після закінчення робочого дня він поїхав додому де йому стало зле, піднявся тиск, запаморочилася голова. Після цього йому зателефонував знайомий та попросив, щоб підвіз до потягу близько 00.30 оскільки таксі відмовлялися їхати, тому він погодився підвезти до потягу. Також не знав куди їхати, тому знайомий по телефону говорив йому напрямок. Після цього, його зупинили поліцейські (під час комендантської години) та висловили підозру, що він у стані сп`яніння і склали протокол по ч.1 ст.130 КУПАП. Після цього приїхав його керівник полковник ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які забрали  його та його автомобіль на базу Корд. ОСОБА_1 у поясненнях не називає свого знайомого, якого мав підвезти до потягу, оскільки ця особа є військовослужбовцем ССО і він не може розголошувати відомості про цю особу. Також зазначає, що не вживав алкогольні напої  (а.с. 218-219 т.1).
За змістом частин 1, 2 статті 28 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
За приписами статті 30 Дисциплінарного статуту у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.
Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.
Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»   у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої   статті 106 Конституції України,   Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 5 години 30 хвилин 24.02.2022 на території України введено воєнний стан.
Пунктом 2 Указу постановлено Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені   Законом України «Про правовий режим воєнного стану»   заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Підставою звільнення позивача зі служби в поліції на підставі наказу від 17.01.2024 року №26о/с (а.с.84 т.1) є висновки службового розслідування щодо порушення позивачем службової дисципліни, що виразилось у керуванні 05.01.2024 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмові від проходження в установленому порядку огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння та призвело до складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУПАП, а також перебуванні на вулиці у період дії комендантської голини в період часу з 23.00 до 05.00 в умовах воєнного стану (а.с. 82-83 т.1).
При цьому, позивач заперечує факт порушення ним службової дисципліни та скоєння дисциплінарного проступку з огляду на наявність Постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.04.2024 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили. 
           При цьому, Ленінський районний суд м. Кіровограда дослідив відеозаписи тих подій з нагрудної камери працівника поліції, та встановив, що дійсно, працівником поліції пропонувалось ОСОБА_1 провести огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Drager Alcotest, але ОСОБА_1 відмовився, як і спочатку також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте, через деякий час просив провести медичну експертизу. Натомість працівником поліції повідомлено, що в даному випадку не передбачено проведення медичної експертизи. 
           Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в силу частини 4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
           Отже, Ленінський районний суд м. Кіровограда встановив, що дійсно, працівником поліції пропонувалось ОСОБА_1 провести огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Drager Alcotest, але ОСОБА_1 відмовився, як і спочатку також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте, через деякий час просив провести медичну експертизу. Натомість працівником поліції повідомлено, що в даному випадку не передбачено проведення медичної експертизи.
          Надаючи оцінку поведінці ОСОБА_1 (в даних встановлених обставинах) щодо наявності дисциплінарного проступку в діях позивача, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що ОСОБА_1 згідно Підписки-зобов`язання від 18.09.2020 року зазначив, що він зобов`язується суворо на неухильно дотримуватися вимог Правил дорожнього руху, не здійснювати керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 117 т.1 ). 
         Також, в Підписці-зобов`язанні від 18.09.2020 року ОСОБА_1 зазначив, що йому доведено, що в разі зупинки керованого ним транспортного засобу поліцейськими, та на вимогу їх у зв`язку з підозрою керування ним автомототранспортом у стані сп`яніння, пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, та зобов`язується пройти такий огляд.
           Крім того, ОСОБА_1 в Підписці-зобов`язанні від 18.09.2020 року зазначив, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі є порушенням вимог пункту 2.5 ПДР України та, у свою чергу, службової дисципліни  (а.с. 117 т.1).
           Отже це доводить, що позивачу було відомо та він усвідомлював, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі є порушенням вимог пункту 2.5 ПДР України та, у свою чергу, службової дисципліни.
          При цьому, позивач усвідомлював яким саме чином він має поводитися в такій ситуації, а саме зобов`язаний пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення (або спростування) стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі.
            Водночас, не виконання зазначених обов`язків свідчить про порушення вимог пункту 2.5 ПДР України та, у свою чергу, службової дисципліни.  
        Відповідно до п.2.5, пп.а) п. 2.9. та пп. д) п. 2.10 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 
          водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 
         у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.
  Відповідно до пунктів 2, 3, 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП України.
     Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності не на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУПАП, а безпосередньо за порушення службової дисципліни, що виразилася у перебуванні в умовах воєнного стану на вулиці у період дії комендантської години в період часу з 23.00 до 05.00.
          При цьому, саме поведінка позивача щодо відмови у проведенні в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є негідною поведінкою для поліцейського.
         Також колегія суддів апеляційної інстанції оцінює як неналежну поведінку позивача, коли він у стані хвороби сів за кермо транспортного засобу. Такою дією позивач піддав небезпеці не тільки себе, а і будь яких учасників дорожнього руху, а також особу, які мав підвезти до потягу.
          Водночас, такі дії були вчинені позивачем у період дії комендантської години з 23.00 до 05.00, що безумовно посилює відповідальність позивача.
           Зокрема, зазначена поведінка позивача не може відповідати статусу поліцейського.
          Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач повинен був розглянути можливість застосування до позивача більш м`якого дисциплінарного стягнення за перебування на вулиці під час комендантської години, а не вдаватися до крайньої міри – звільнення зі служби.
        З такою позицією суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, оскільки наказ від 17.01.2024 року №26о/с (який оскаржує позивач) прийнято у зв`язку із      реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. 
        Позивач не оскаржує наказ від 16.01.2024 року №52 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських управління «Корпусу оперативно-раптової дії» ГУ НП в Кіровоградській області», який є підставою для видання наказу ГУ НП в Кіровоградській області від 17.01.2024 року №26о/с «Про особовому складу».
         Отже, наказ від 16.01.2024 року №52 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських управління «Корпусу оперативно-раптової дії» ГУ НП в Кіровоградській області» є діючим, тому підлягає реалізації (а.с. 59-60 т. 1).
     При цьому, згідно Висновку службового розслідування від 11.01.2024 за фактом порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 визначено застосувати до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. 
        Вказаний висновок підписаний Головою дисциплінарної комісії та членами комісії.
    Отже, висновок про застосування до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції прийнятий відповідним колегіальним органом - дисциплінарною комісією.
    Вказаний висновок затверджений Начальником Головного управління Національно поліції в Кіровоградській області полковником поліції ОСОБА_9 . 
Повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними. 
Під час проведення службового розслідування не досліджувалося питання наявності або відсутності вини в діях ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, відсутність факту притягнення до адміністративної відповідальності не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за склад дисциплінарного проступку.
Отже, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за відповідних підстав. 
         Аналогічна правова позиція неодноразово була викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 12.12.2019 року  справа №816/70/16, від 01.04.2020 року справа №806/647/15, від 21.01.2021 року справа № 826/4681/18, від 25.11.2022 року справа № 600/1167/22-а.
     Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
     Відповідно до ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарні стягнення у виді звільнення зі служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Згідно п. 3 Розділу VІІ «Прийняття рішення за результатами службового розслідування» Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, виконання таких дисциплінарних стягнень, як звільнення зв служби в поліції, виконується шляхом видання наказів по особовому складу.
Водночас, позивач не оскаржує дисциплінарний наказ від 16.01.2024 року №52 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських управління «Корпусу оперативно-раптової дії».
При цьому, наказ від 17.01.2024 року №26о/с (який оскаржує позивач) фактично є похідним від наказу від 16.01.2024 року №52 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських управління «Корпусу оперативно-раптової дії».
Позивач, оскаржуючи наказ від 17.01.2024 року №26о/с, вказує на недоліки проведення службового розслідування та його результати, однак наслідком службового розслідування є наказ від 16.01.2024 року №52, який позивачем не оскаржений, є діючим та є підставою для прийняття наказу від 17.01.2024 року №26о/с.
Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затверджений наказом МВС України №1236 від 23.11.2016.
В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції не встановлено порушень прийняття  наказу від 17.01.2024 року №26о/с (який оскаржує позивач).
Отже відсутні підстави для скасування наказу від 17.01.2024 року №26о/с (який оскаржує позивач).
Матеріалами справи підтверджується, що за висновком службового розслідування визначено вчинення позивачем дисциплінарного проступку такого як порушення службової дисципліни, що виразилось у перебуванні на вулиці у період дії комендантської години в період часу з 23.00 до 05.00 та відмови від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння.
Отже, в даному випадку позивача звільнено зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, а не за наявність/відсутність адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, згідно з приписами ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. 
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. 
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Відповідно помилковим є висновок суду першої інстанцій про наявність підстав для задоволення позову.
Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 є саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні ним службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. 
Фактичні дані свідчать про реальну наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. 
Порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та ігнорування ним вимог чинного законодавства, свідомого вчинення дій, що підривають авторитет поліції. 
     Щодо строку звернення до адміністративного суду, то колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не порушено строк звернення до суду.
          Так,  частиною 1 статті 122 КАС України визначено, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
           Частиною 5 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
           Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до суду 19.02.2024 року (а.с.1 т.1).
           Наказ, який позивач оскаржує, датований 17.01.2024.
           Водночас, 17.02.2024 та 18.02.2024 – це вихідні дні (субота та неділя).
           Згідно частини 6 ст. 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
           Таким чином позивач не порушив строк звернення до адміністративного суду.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.              
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
При цьому, відповідачем, доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо суті спору спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування. В задоволенні позову слід відмовити.
Виходячи з результатів апеляційного перегляду та характеру спірних правовідносин не підлягають розподілу витрати у справі.
Керуючись 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській – задовольнити. 
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від  22.04.2024 року  у адміністративній справі №340/969/24 – скасувати.
Прийняти нову постанову.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Національно поліції в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 04.07.2024 та може бути оскаржена до Верховного Суду згідно статті 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.                                    
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко