УХВАЛА
 
31 липня 2024 року                                                 
м. Київ
 
справа № 643/22599/21
провадження № 61-6590ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Московського районного суду м. Харкова 
від 08 листопада 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду 
від 28 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду 
з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , у якому просив стягнути солідарно 
з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором позики від 28 вересня 2017 року в сумі 3 914 782,50 грн та 3 % річних за період з 20 січня 2019 року до 15 грудня 2021 року в розмірі 341 068,72 грн.
 
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2023 року позов задоволено. 
 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 28 вересня 2017 року 
в розмірі 3 914 782,50 грн та 3 % річних у сумі 341 068,72 грн.
 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Додатковим рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 
2023 року стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати за надану правову допомогу в розмірі 18 710,00 грн, тобто по 9 355,00 грн з кожного.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 28 березня 2024 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2024 року залишено без змін. Додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення.
 
Заяву ОСОБА_3 про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково.
 
Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати за надану правову допомогу в розмірі 12 000,00 грн, тобто по 6 000,00 грн з кожного.
 
04 травня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою 
на рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2023 року 
та постанову Харківського апеляційного суду від 28 березня 2024 року у цій справі, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати:
 
- рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2023 року 
та постанову Харківського апеляційного суду від 28 березня 2024 року в частині солідарного стягнення з неї на користь позивача заборгованість за договором позики від 28 вересня 2017 року в розмірі 3 914 782,50 грн та 3 % річних у сумі 341 068,72 грн та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 ;
 
- постанову Харківського апеляційного суду від 28 березня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2024 року касаційну скаргу залишено 
без руху та запропоновано представнику заявниці подати до Верховного Суду докази доплати судового збору за подачу касаційної скарги.
 
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27 травня 2024 року ОСОБА_1 , 
в інтересах якої діє ОСОБА_2 , надіслала на адресу Верховного Суду докази доплати судового збору за подачу касаційної скарги.
Таким чином, недоліки касаційної скарги представником заявниці усунуто.
 
За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів 
у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження 
(про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі 
про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви 
чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,  посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував статті 61, 65, 72 СК України та статті 12, 76, 77, 81, 82, 89 ЦПК України без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених 
у постановах Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 752/7501/18, 
від 13 грудня 2023 року у справі № 489/1101/21 та постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2013 року № 6-163цс12, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
 
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
Крім того, у прохальній частині касаційної скарги заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Московського районного суду м. Харкова 
від 08 листопада 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду 
від 28 березня 2024 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання мотивоване тим, що в порядку виконання оскаржуваних судових рішень підлягає стягненню значна сума грошових коштів та з метою усунення необхідності вирішення у майбутньому процесуального питання повороту виконання судового рішення в разі можливого його скасування, представник заявниці просить його задовольнити.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання 
про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Згідно з частинами першою та другою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення 
не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду 
в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.
 
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності 
у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь 
у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання 
про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання (дії) судового рішення 
є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
 
Перевіривши доводи, наведені у клопотанні  про зупинення виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 28 березня 2024 року, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки представником заявниці не наведено відповідних доказів, які дають підстави для висновку про необхідність такого зупинення, а припущення щодо дій, які можливо відбудуться 
у майбутньому, судом не беруться до уваги.
 
Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2023 року 
та постанови Харківського апеляційного суду від 28 березня 2024 року слід відмовити, оскільки оскарження судових рішень у касаційному порядку 
не є безумовною підставою для зупинення їх виконання судом касаційної інстанції.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402, 406 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі.
 
Витребувати з Московського районного суду м. Харкова цивільну справу 
№ 643/22599/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.
 
Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 28 березня 2024 року.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                            В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська