П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
11 липня 2024 року                                                                                     місто Київ
Справа № 753/7279/24
Провадження № 33/824/3023/2024
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Стрижеуса А.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 02 травня2024 року,-
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року і прийняти нову, відповідно до якої провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Вказує, що суд першої інстанції не правильно прийшов до висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП
Однак, вказаний висновок суду першої інстанції не є вірним. 
Наголошує, що характер руху транспортного засобу під його керуванням, не є причиною виникнення даної ДТП та її наслідків, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Андросович Г.С. підтримала доводи апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відповідні докази, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  дотримався цих вимог закону в повному обсязі.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є обґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_1 спростовані:
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №031955 від 03.04.2024 року, відповідно до яких ОСОБА_1 03.04.2024 року в м. Києві, по пр-ту Бажана, 1 Л ( в бік правого берега) керуючи автомобілем «TOYOTA Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 під час перестроювання не надав перевагу у русі автомобілю «DODGE JOURNEY» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, в яку мав намір перестроїтись. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.10.3 Правил дорожнього руху України;
- схемою місця скоєння адміністративного правопорушення, в якій поліцейський схематично зобразив місце скоєння ДТП за участю водія ОСОБА_1 , розташування його автомобіля після пригоди, місце зіткнення з автомобілем автомобілю «DODGE JOURNEY» д.н.з. НОМЕР_2 .
Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, та допустимість зібраних доказів по справі не вбачається. Дані докази є узгодженими та взаємопо`язаними між собою, як в цілому так і в деталях.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що водій ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Натомість доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими та висновків судді суду першої інстанції не спростовують.
Так, доводи апеляційної скарги зводяться в цілому до того, що він вбачає порушення ПДР України у діях водія автомобіля «DODGE JOURNEY» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 . 
Аналізуючи зазначені доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із такого.
За нормативним визначенням об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченогост.124 КУпАП полягає у порушенні особою Правил дорожнього руху України, які перебувають у причинному зв`язку із настанням події ДТП та відповідно спричинення механічних пошкоджень транспортних засобів.
Правилами дорожнього руху України встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.1.3 Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно п. 1.4. кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Слід зазначити, що відповідно до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Згідно з п.10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
ОСОБА_1 зазначених вимог правил дорожнього руху не виконав.
Інші доводи апелянта також задоволенню не підлягають, є особистою думкою ОСОБА_1   та суперечать наявним матеріалам.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та надані ним в апеляційному суді пояснення про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав його винним у вчиненні ДТП, та що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, задоволенню не підлягають, остільки суперечать доказам, які є належними, достатніми та допустимими.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції       ст. ст. 279, 280 КупАП. Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.
         Суддя                                                                        А.М. Стрижеус