КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110, тел./факс 0 (44) 284 15 77 
e-mail: inbox@kas.gov.ua, inbox@kia.court.gov.ua, web: kas.gov.ua, код ЄДРПОУ 42258617

Унікальний номер справи № 369/259/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/10778/2024	Головуючий у суді першої інстанції - Фінагеєва І.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
10 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                         Нежура В.А.,
судді                                                          Невідома Т.О., Соколова В.В.,
секретар                                        Цуран С.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 квітня 2024 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ       (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича, заінтересована особа: ОСОБА_3 ,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Хайдарі Р.Р., заінтересована особа: ОСОБА_3 , у якій просила визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови про відновлення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 16.11.2023;
визнати незаконною та скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 16.11.2023.
Скаргу обґрунтовувала тим, що на виконанні у Вишневому ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавчий лист № 369/10013/19, виданий 07.10.2022 Києво-Святошинським районним судом Київської області.
На підставі виконавчого листа головним державним виконавцем відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1. Скаржник стверджує, що вказане виконавче провадження було закінчене у зв`язку з повним виконанням судового рішення. 21.12.2023 ОСОБА_1 дізналася, що головний державний виконавець Хайдарі Р.Р. прийняв постанову про відновлення виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 16.11.2023, на підставі заяви ОСОБА_3 від 01.11.2023 про те, що його не пустили в приватний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Скаржник вважає, що цією постановою порушене її право, а отже ця постанова підлягає скасуванню, оскільки питання про вселення ОСОБА_3 повинно вирішуватися у судовому порядку, а з боку ОСОБА_1 відсутні перешкоди у вселенні ОСОБА_3 до житла (а.с. 1-4).
Ухвалою Києво-Святошинського району Київської області від 04.04.2024 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи головний державний виконавець Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Хайдарі Р.Р., ОСОБА_3 на дії органу примусового виконання та скасування постанови про відновлення виконавчого провадження (а.с. 35-38).
В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити у повному обсязі. Вказує, що підставою для поновлення ВП № НОМЕР_1 від 16.11.2023 стала подана більше ніж через два місяці ОСОБА_3 заява від 01.11.2023, про те, що 10.08.2023 його начебто не пустили до будинку.
При цьому, судом першої інстанції, під час вивчення обставин даної справи, не було надано належної правової оцінки цілковитій відсутності доказів в матеріалах виконавчого провадження, які б обґрунтовували голослівні заяви ОСОБА_3 . Крім того, зазначає, що стягувач після виконання рішення суду про вселення пішов і більше не з`являвся, що навіть до судового виконавця повторно він звернувся лише через два с половиною місяці після дати фактичного виконання рішення та закінчення виконавчого провадження.
На підставі заяви стягувача, державним виконавцем було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, що є порушенням ч. 6 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження». Тому зазначені дії стягувача можна розцінювати як зловживання своїми правами у розумінні ст. 13 ЦПК України та навмисним введенням в оману посадових осіб виконавчої служби, що призвело до неправомірних дій державного виконавця, у зв`язку з цілковитою відсутністю доказів перешкоджання з боку боржника та відсутності будь-яких законних підстав для повторного вселення стягувача (а.с. 40-45).
Відзиву від учасників справи не надходило.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.12.2021, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 31.08.2022 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення. Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні позивачу ОСОБА_3 будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення до даного будинку.
07.10.2022 Києво-Святошинським районний судом Київської області було видано виконавчий лист № 369/10013/19 про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі якого постановою від 10.01.2023 старшим державним виконавцем Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Панасюком В.В. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.
Постановою від 10.08.2023 головний державний виконавець Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Хайдарі Р.Р. закінчив виконавче провадження № НОМЕР_1 в зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
01.11.2023 ОСОБА_3 звернувся до Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) з заявою про відновлення виконавчого провадження з усунення перешкод ОСОБА_3 у користуванні будинком за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки його право на вселення до вказаного будинку знову порушувалося власником будинку.
16.11.2023 головний державний виконавець Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Хайдарі Р.Р. прийняв постанову про відновлення виконавчого провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа      № 369/10013/19, виданого 07.10.2022 Києво-Святошинським районний судом Київської області.
За змістом статті 1, частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, в межах якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виходячи із норм статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Згідно з частинами другою, третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Відповідно до приписів частин першої - другої, четвертої-шостої статті 67 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача. У разі невиконання боржником рішення про вселення стягувача самостійно, державний виконавець виконує його примусово. 
Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому. 
У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, державний виконавець накладає на нього штраф та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. Примусове вселення стягувача здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції. 
Про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове вселення.
У разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 75 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.
Таким чином, дії державного виконавця у разі звернення стягувача з заявою про відновлення виконавчого провадження з причин перешкоджання боржником вселитися у спірне житло полягають у здійсненні заходів, спрямованих на виконання судового рішення, тобто на остаточне вселення стягувача у спірне житло.
Тобто, в межах одного виконавчого провадження, з одними й тими самими учасниками, вирішується питання щодо виконання судового рішення, тому головний державний виконавець Хайдарі Р.Р., у відповідності до частини 6 статті 67 Закону України «Про виконавче провадження» обґрунтовано поновив виконавче провадження для вчинення виконавчих дій з перевірки факту перешкоджання боржником вселенню стягувача до житла.
За таких обставин дії державного виконавця повністю відповідають встановленому законом порядку щодо вчинення виконавчих дій у разі звернення стягувача з заявою про поновлення виконавчого провадження.
Окрім того, у судовому засіданні, під час розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 підтвердила, що вона залишається боржником по справі.
Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів перешкоджання вселенню ОСОБА_3 до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не може бути підставою для задоволення скарги, оскільки наявність чи відсутність перешкод у вселенні має встановити державний виконавець в межах виконавчого провадження, поновленого за заявою стягувача.
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, додаткового правового аналізу не потребують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст виготовлено 12 липня 2024 року.
 
Суддя-доповідач                                                                                  
 
Судді