Справа № 742/2981/24 	Головуючий у 1 інстанції Циганко М. О. 	
Провадження № 33/4823/783/24 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП        	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю захисника – адвоката Процика Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Процика Д.Г. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 серпня 2024 року,
                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.  

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.
Як встановив суд, 28 квітня 2024 року, близько 02 год. 19 хв., в                  м. Прилуки по вул. 1 Травня, 107А, Чернігівської області, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем TOYOTA AVENSIS, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками стану алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та мови. Від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Не погодившись із рішенням суду, захисник – адвокат Процик Д.Г. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутності в її діях складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. На думку апелянта, процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була порушена, оскільки ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження такого огляду та погодилась його пройти, але така згода працівниками поліції була проігнорована, а тому вважає, що останню було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.
В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавала.

При цьому, в судовому засіданні захисник зазначив, що             ОСОБА_1 була поінформована належним чином про час та місце слухання справи та не заперечувала щодо розгляду справи за її відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/73 (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем у закладі охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №672315 від 28.04.2024 року, ОСОБА_1 28 квітня 2024 року, близько 02 год. 19 хв., в м. Прилуки по вул. 1 Травня, 107А, Чернігівської області, керувала транспортним засобом автомобілем TOYOTA AVENSIS, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками стану алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та мови. Від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.3).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи працівників поліції.

В матеріалах справи наявний диск з відеозаписами подій, які мали місце 28.04.2024 року, за участю ОСОБА_1 , зміст якого підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та висновки місцевого суду про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З даних відеозаписів, вбачається, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, поводила себе зухвало та агресивно, зверталась до працівників поліції в образливій формі, вживаючи нецензурну лайку, на що останній було зроблено зауваження, але вона це ігнорувала та взагалі погрожувала працівникам поліції, зазначаючи, що у них будуть проблеми за місцем проходження служби.  

При спілкуванні з ОСОБА_1 працівники поліції виявили у неї явні ознаки алкогольного сп`яніння, та останній було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодилась пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, але згодом виявила бажання пройти такий у закладі охорони здоров`я, проте категорично відмовилась їхати на огляд у службовому автомобілі працівників поліції та почала взагалі  висловлював різні версії.
Тобто, ОСОБА_1 не зробила жодних дій, які б свідчили про дійсність її намірів пройти на вимогу працівника поліції відповідний огляд на стан сп`яніння, що вірно розцінено як відмова від проходження огляду і дає підстави для відхилення доводів апелянта.  
На думку суду апеляційної інстанції, саме усвідомлення             ОСОБА_1 можливого виявлення стану алкогольного сп`яніння в разі продуття приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та проходження відповідного огляду на стан сп`яніння - у закладі охорони здоров`я, і зумовило таку її поведінку.
При цьому, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння було зафіксовано на технічний носій, що узгоджується із положеннями ст.266 КУпАП. 

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд мав усі підстави оскаржити дії поліцейських у визначеному законом порядку.

Апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, до того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо неї, ОСОБА_1 не зазначала, із заявами про неправильність дій чи порушення її процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не зверталась і матеріали справи таких не містять.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію захисника слід розцінювати, як намагання уникнути його підзахисною установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вона, керуючи транспортним засобом, відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.5 ПДР України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, її особи, ступеня вини та в межах санкції                       ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.  
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Процика Д.Г. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності             ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.  130  КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.       

Суддя	М. М. Оседач