ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2024 року
м. Київ
справа № 757/7856/23
провадження № 51-4521км23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
представника заявника - адвоката      ОСОБА_5 ,                                          
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката             ОСОБА_5  в інтересах ТзОВ «Газоторгова компанія», ТзОВ «Газторгпостач» та ПП «Ком-Інвестбуд» на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 травня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та повернення апеляційних скарг.
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 лютого 2023 року задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №32020100110000021 від 05.05.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, частинами 3 і 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 205-1, ч. 3 ст. 212 КК України, зокрема на грошові кошти які знаходяться на розрахункових рахунках Товариств з обмеженою відповідальністю (далі - ТзОВ) «Газоторгова компанія», «Газторгпостач» та Приватного підприємства (далі -ПП) «Ком-Інвестбуд», відкритих у банківській установі
Це рішення адвокат ОСОБА_5 в інтересах вказаних юридичних осіб оскаржив в апеляційному порядку окремими апеляційними скаргами та просив апеляційний суд поновити йому строк на оскарження.
Київський апеляційний суд ухвалою від 11 травня 2023 року відмовив адвокату  в поновленні пропущеного строку.
Своє рішення апеляційний суд обґрунтував тим, що дані, які адвокат надав суду  на підтвердження своїх доводів про неможливість своєчасного оскарження  ухвали слідчого судді є непереконливими для поновлення пропущеного строку.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі скаргу адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу  апеляційного суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у цьому суді.
На обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчий суддя 28 лютого 2023 рокурозглянув справу без участі представника власників майна, на яке було накладено арешт, і копія рішення вказаним юридичним особам судом не надсилалась.
Про арешт майна керівники ТзОВ «Газоторгова компанія», «Газторгпостач» та ПП «Ком-Інвестбуд» дізналися 20 березня 2023 року від представника банківської установи, після чого через свого представника в межах визначеного законом строку оскаржили це рішення в апеляційному порядку.
З огляду на це вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив йому в поновленні пропущеного строку та повернув апеляційні скарги.
Позиції сторін у провадженні
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав вимоги своєї касаційної скарги та просив оскаржувану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Інші учасники були повідомлені про розгляд справи в суді касаційної інстанції і в судове засідання не з`явилися.
 
Мотиви Суду
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, перевіривши матеріали провадження та доводи, наведені в касаційній скарзі, дійшла висновку про таке.
Відповідно до вимог ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Такими є порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення                 (ч. 1 ст. 412 КПК).
Доступ до правосуддя є одним з основоположних принципів верховенства права гарантованих Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК).
Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 14 Закону України                        від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів»). Згадані правові норми конкретизовано в пунктах 1, 2 і 17 ч. 1 ст. 7 КПК, де вказано, що зміст та форма кримінального провадження повинні узгоджуватися з загальними засадами кримінального провадження і, зокрема, із забезпеченням права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Механізм реалізації кримінально-процесуальних гарантій є по суті всією системою кримінально-процесуальних норм, які спрямовують кримінальне провадження на досягнення його завдань. Такими завданнями є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження та застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження.
Частина 3 ст. 399 КПК визначає підстави для повернення апеляційної скарги, однією з яких є подача апеляційної скарги після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Приписи КПК про процесуальні строки регламентують їх тривалість, порядок обчислення та наслідки закінчення цих строків. У кримінальному процесуальному законодавстві України строки встановлюються, продовжуються і поновлюються. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг.
З матеріалів провадження вбачається, що  ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно ТзОВ «Газова компанія «Інвестсервіс»», ТзОВ «Газоторгова компанія», ТзОВ «Газторгпостач» та ПП «Ком-Інвестбуд» згідно з переліком, зазначеним у клопотанні.
З метою забезпечення арешту майна у кримінальному провадженні з урахуванням приписів ч. 2 ст. 172 КПК це клопотання було розглянуто без повідомлення власників майна. При цьому копія вказаної ухвали власникам майна на яке було накладено арешт судом не направлялась.
26 березня 2023 року представник власників майна - адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді в якій вказував, що розгляд клопотання прокурора був проведений судом без повідомлення та виклику представника власників майна. Копію судового рішення власники майна або їх представник не отримували. При цьому адвокат заявив клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Суд апеляційної інстанції, встановивши, що апеляційну скаргу
було подано з пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення і в клопотанні представника власників майна не наведено поважних причин, які унеможливлювали своєчасне оскарження цього рішення, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такого клопотання.
Мотивуючи своє рішення про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апеляційний суд зазначив, що суду не було надано підтвердження того, що ухвалу слідчого судді було отримано представником чи керівниками вищезазначених товариств. Зокрема, в матеріалах провадження відсутні дані про те, що керівники чи представники товариств звертались до суду з заявою про отримання копії цього рішення, як і не містять матеріали справи розписки про одержання ними копії цієї ухвали, а тому ті дані, які адвокат надав суду апеляційної інстанції на підтвердження своїх доводів про неможливість своєчасного оскарження судового рішення, не є переконливими для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Проте такі висновки апеляційного суду не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо іншого не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом 5 днів з дня її оголошення. Водночас за правилами ч. 3 ст. 395 КПК, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 листопада 2019 року (провадження № 51-9550кмо18, справа № 760/12179/16-к), якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватися з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.
При цьому суд апеляційної інстанції не врахував положень ч. 7 ст. 173 КПК, відповідно до яких копія ухвали слідчого судді, зокрема про арешт майна, надсилається заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення, та не перевірив належним чином із використанням наданих йому законом процесуальних можливостей, чи була направлена копія ухвали власнику майна, а також коли представник особи, на майно якої накладено арешт дізнався про арешт. Таким чином, апеляційний суд не встановив дати початку перебігу строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді для власників майна та їхнього представника і граничного строку його закінчення, а відтак і не з`ясував чи був пропущений ними цей строк взагалі.
Отже, суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про повернення апеляційної скарги представнику вказаних юридичних осіб на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК не з`ясував усіх обставин провадження, які мають важливе значення і можуть вплинути на прийняття судом законного та обґрунтованого рішення у справі, а відтак ухвалив оскаржуване рішення без додержання вимог ст. 370 КПК.
Допущені цим судом порушення, з огляду на положення ч. 1 ст. 412 КПК, є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції.
Ураховуючи наведене колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу адвоката ОСОБА_5 задовольнити, скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у цьому суді.
При новому розгляді суду апеляційної інстанції слід узяти до уваги наведене, ретельно перевірити доводи його апеляційної скарги та ухвалити у справі законне і обґрунтоване судове рішення. 
Керуючись статтями 433, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТзОВ «Газоторгова компанія», ТзОВ «Газторгпостач» та ПП «Ком-Інвестбуд» задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 11 травня 2023 рокупровідмову в задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та повернення апеляційних скаргскасувати і призначити новий розгляд у цьому суді.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                         ОСОБА_2                            ОСОБА_3