УХВАЛА

25 липня 2024 року  
м. Київ

справа №440/3462/24
адміністративне провадження №К/990/25133/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Бевзенка В. М.,
суддів: Тацій Л. В., Шарапи В. М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2024 у справі № 440/3462/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області( далі - відповідач ГУ ПФУ в Полтавській області), у якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо застосування з 01.03.2024 обмеження ОСОБА_1 розміру збільшення перерахунку пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі - Постанова № 185)розміром 1500 грн, обмеження пенсії її максимальним розміром з урахуванням індексації за 2022 рік у розмірі 4 515,13 грн, індексації за 2023 рік згідно постанови Другого апеляційного адміністративного суду по справі №440/17706/23 від 07.03.2024 року у розмірі 7242,91 грн, щомісячної доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 (далі - Постанова № 713)у розмірі 2000 гривень;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити з 01.03.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,0796 відповідно до Постанови № 185 без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії максимальним (граничним) розміром 1500 грн, з врахуванням в індексації за 2022 рік у розмірі 4 515,13 грн, індексації за 2023 рік згідно постанови Другого апеляційного адміністративного суду по справі №440/17706/23 від 07.03.2024 року у розмірі 7242,91 грн, щомісячної доплати відповідно до Постанови №713 у розмірі 2000 грн виходячи з 83% розміру грошового забезпечення, в тому числі збільшення основного розміру пенсії на підставі оновленої довідки від 09 червня 2023 року №66/21/4/32фв про розмір грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром з урахуванням фактично сплачених сум. 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 у задоволенні позову відмовлено повністю. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2024 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 залишено без змін.
01.07.2024 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, через підсистему «Електронний суд», надійшла касаційна скарга позивача, в якій скаржник просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2024 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Ухвалою Верховного Суду від 16.07.2024 касаційну скаргу залишено без руху, з підстав недотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору на суму 1937,92 грн або документа, який підтверджує, що розмір судового збору перевищує 5% річного доходу позивача.
17.07.2024 від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги до якої долучена квитанції про сплату судового збору від 17.07.2024 № 7075-3338-1037-9403 у розмірі 1938 гривень. Таким чином вимог ухвали Суду про залишення касаційної скарги без руху в частині сплати судового збору -  виконані.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга подана на судові рішення, які можуть бути оскаржені згідно із частиною першою статті 328 КАС України.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі є:
-    неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України);
- неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених    частинами другою    і    третьою    статті 353 КАС України (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України).
Зокрема, скаржник зазначає про відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування норм права у правовідносинах, пов`язаних з обмеженням з 01.03.2024 розміру збільшення перерахунку пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році розміром 1500 гривень. Окрім того, в обґрунтування пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник вказує про те, що суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання про дослідження доказів у справі №440/3462/24, не виніс відповідну ухвалу на звернення учасника судового процесу та не врахував пропозиції позивача при прийнятті рішення про відмову у задоволенні позову (пункт 3 частини другої статті 353 КАС України). 
У касаційній скарзі скаржник, зокрема, стверджує про те, що ця справа підлягає касаційному оскарженню на підставі підпунктів «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначаючи, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підставу, на якій подано касаційну скаргу у цій справі, Верховний Суд вважає за необхідне здійснити касаційний перегляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2024 у справі № 440/3462/24.
Керуючись статтями 329-332, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд
у х в а л и в:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2024 у справі № 440/3462/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. 
Витребувати з Полтавського окружного адміністративного суду справу № 440/3462/24.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити необхідність додання до відзиву доказів надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не оскаржується.
Суддя - доповідач:                                                                      В. М. Бевзенко
Судді:                                                                                           Л. В. Тацій
                                                                                          В. М. Шарапа