УХВАЛА
 
11 липня 2024 року 
м. Київ
 
справа № 369/19927/23
провадження № 61-9508ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2024 року за заявою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення доказів до пред`явлення позову,
 
ВСТАНОВИВ:
 
02 грудня 2023 року представник Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») - ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів до пред`явлення позову, у якій просив:
 
- витребувати у приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І. С. копію спадкової справи заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ;
 
- витребувати у Немішаївської селищної територіальної громади, або від іншого територіального органу, до повноважень якого входять питання реєстрації місця проживання фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу останнього місця реєстрації проживання померлого ОСОБА_2 інформацію про осіб зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем станом на дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 03 червня 2024 року, у задоволенні заяви про забезпечення доказів АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.
 
У липні 2024 року представник АТ КБ «ПриватБанк» - Наконечна А. В. звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2024 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Ухвали, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, наведено в статті 353 ЦПК України.
 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів.
 
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Отже, зміст пункту 2 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо відмови у забезпеченні доказів, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Враховуючи наведене, оскільки ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2023 року та постанова Київського апеляційного суду від 03 червня 2024 рокуне підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
 
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2024 року за заявою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення доказів до пред`явлення позову відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков         Р. А. Лідовець       Д. Д. Луспеник