ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року 
м. Київ

cправа №  906/562/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.

за участю секретаря судового засідання:  Натаріної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сачука Сергія Михайловича

на рішення Господарського суду Житомирської області
(суддя - Сікорська Н.А.)
від 08.12.2021
та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Юрчук М.І., судді: Крейбух О.Г., Тимошенко О.М.)
від 23.03.2022

у справі № 906/562/20

за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок"
до Фізичної особи-підприємця Сачука Сергія Михайловича
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Міський ринок" Коростишівської міської ради, Коростишівська міська рада Коростишівського району Житомирської області
про зобов`язання звільнити торгівельний майданчик та стягнення неустойки у розмірі 58 320,00 грн,

за участю представників учасників справи:
позивача - Невисевич М.В.
відповідача - Сачук С.М., Слівінський А.О.
третіх осіб - не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (далі - ПР "Кооперативний ринок") звернулося до Фізичної особи-підприємця Сачука Сергія Михайловича (далі - ФОП Сачук С.М.) з позовною заявою про зобов`язання ФОП Сачука С.М. звільнити торгівельні майданчики №18 та №25 від кіоску шляхом вивезення його за межі ПР "Кооперативний ринок" та стягнення з відповідача неустойки у розмірі 58   320,00 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не в повному обсязі виконував свої зобов`язання за договором оренди від 31.12.2013 № 134, тому позивач звернувся до суду і рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03.04.2018 у справі №295/6827/16-ц з відповідача стягнуто неустойку в сумі 56   862,00 грн за період з 01.01.2015 по 01.04.2018. Відповідач   не виконує рішення суду та не сплачує неустойку, не звільняє торгівельні майданчики від кіоску, який там встановлений, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом про звільнення такого майданчика в примусовому порядку та стягнення неустойки, передбаченої частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, за період з 01.04.2018 по 01.09.2021.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. За результатами нового розгляду рішенням Господарського суду Житомирської області від 08.12.2021 у справі №906/562/20 позовні вимоги задоволено. Зобов`язано Фізичну особу-підприємця Сачука Сергія Михайловича звільнити торгівельні майданчики № 18 та № 25, місцезнаходження яких зазначене на плані розміщення торговельних місць ринку, шляхом вивезення кіоску за межі підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок". Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Сачука Сергія Михайловича на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" 58 320,00 грн - неустойки.

2.2. Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що не повернувши позивачу торгівельні місця, які були передані відповідачу за договором оренди та розмістивши на них свій кіоск, відповідач фактично користується послугами, які включені у вартість орендної плати за користування торгівельними місцями, в зв`язку з чим вимоги позивача про зобов`язання відповідача звільнити торгівельні майданчики № 18 та № 25, шляхом вивезення кіоску за межі підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також зазначив, що відповідач не виконав обов`язку щодо переміщення кіосків та не повернув позивачу торгівельні місця у встановлений пунктом 4.8.3 договору оренди строк. Враховуючи, що обов`язок з повернення орендованого майна як законом так і договором був покладений саме на орендаря (відповідача), останній під час розгляду справи не надав доказів того, що він повернув об`єкт оренди або вживав заходів з повернення об`єкта оренди орендодавцю, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про правомірність заявлення позивачем вимог про стягнення з відповідача неустойки у розмірі подвійної орендної плати за час користування торгівельними майданчиками за період з 01.04.2018 по 01.09.2021 у розмірі 58   320,00 грн.

2.3. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2022 рішення Господарського суду Житомирської області від 08.12.2021 у справі №906/562/20 залишено без змін.

2.4. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Житомирської області від 08.12.2021 та постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2022 у справі №906/562/20, Фізична особа-підприємець Сачук Сергій Михайлович подав касаційну скаргу, якою просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

3.2. Підставою касаційного оскарження Фізична особа-підприємець Сачук Сергій Михайлович визначив пункт 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3.  Згідно з пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадку якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

3.4. Фізична особа-підприємець Сачук Сергій Михайлович підставою касаційного зазначає пункт 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме: пункт 5 частини першої статті 310 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Так скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції ухвалу від 18.02.2022, якою призначив апеляційну скаргу ФОП Сачука С.М. до розгляду, не направив на поштову адресу безпосередньо підприємця, а направив на електронну адресу його представника в суді першої інстанції, який на момент направлення ухвали, не був представником відповідача в суді апеляційної інстанції.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій 

Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок", відповідно до пункту 1.1 статуту, є підприємством Коростишівської районної спілки споживчих товариств, яка є його засновником та власником майна, що передано Підприємству Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок", як внесок до статутного фонду згідно інвентаризаційного опису № 1, торгівельні майданчики та інше майно.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.3 пункту 2.3 статуту одним з предметів діяльності підприємства є організація і надання ринкових послуг населенню, організаціям, підприємствам, що здійснюють торгівлю на ринку, надання послуг та надання в оренду основних засобів та торгових місць на ринку.

В своїй діяльності Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" керується статутом та Правилами торгівлі на Підприємстві Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок", затвердженими сесією Коростишівської міської ради за № 762 від 03.04.2014.

Відповідно до пункту 19 Правил торгівлі, адміністрація ринку при наданні продавцям торгівельних місць на визначений термін укладає з ними письмову угоду, в якій зазначається термін угоди, асортимент товарів, що реалізуються, розташування місця, умови оренди торгового місця, розмір та порядок оплати за оренду майна.      

Пунктом 4.3 статуту підприємства передбачено, що підприємство користується майном, переданим райспоживспілкою як внесок до статутного фонду і має право здавати в оренду, надавати за плату в тимчасове користування будівлі, споруди, обладнання, транспортні засоби, торгівельні місця, торгівельні майданчики тощо.

Між Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (орендодавець) та Приватним підприємцем Сачуком Сергієм Михайловичем (орендар) 31.12.2013 укладено договір оренди №134, за умовами якого предметом договору є торгівельні майданчики №18, №25 загальною площею 6,75, 6,75 кв.м, місцезнаходження яких зазначено на плані розміщення торгівельних місць на ринку (далі - об`єкт оренди).

Карта - схема розміщення торгових місць на ринку розроблена відповідно до пункту 7 Правил торгівлі на ринку, які затверджені для Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" рішенням Коростишівської міської ради №762 від 03.04.2014, на підставі наказу Мінекономіки, МВС, ДПА, Держстандарту України № 57/188/84/105 від 25.02.2002.

Згідно з пунктом 2.1 договору орендар набуває права користування об`єктом оренди з дати початку дії договору, відповідно до пункту 6 договору.

Орендна плата становить 364,50 грн за кожний торгівельний майданчик на місяць та вноситься орендарем на розрахунковий рахунок або в касу орендодавця до 10 числа місяця, за який проводиться оплата (пункт 3.1 договору).

У розділі 6 договору передбачено строк дії, порядок зміни та розірвання договору.

Як визначено пунктом 6.1 договору, договір укладено на 1 рік і діє з 01.01.2014 по 31.12.2014.

За умовами пункту 4.3 договору орендар зобов`язується у визначений цим договором термін прийняти об`єкт оренди у тимчасове платне користування та дотримуватися режиму роботи ринку.

Використовувати об`єкт оренди за його цільовим призначенням відповідно до пункту 1.3 договору, не використовувати торговельне місце як складське приміщення.

Своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, а також відповідно до пункту 3.3 договору щоденно оплачувати контролеру-касиру ринку вартість за користування додатковою площею ринку.

Пунктом 4.3.8 договору визначено, що орендар зобов`язується у разі припинення або розірвання договору у семиденний термін звільнити об`єкт оренди та повернути його орендодавцеві у стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди з вини орендаря.

Договір укладено на 1 рік і діє з 01.01.2014 до 31.12.2014 включно (пункт 6.1 договору).

Згідно із пунктом 6.2 договору орендодавець гарантує, що на дату укладення договору об`єкт оренди може бути вільно переданий орендарю, об`єкт оренди не перебуває у спорі, не знаходиться в податковій заставі, жодних прав та претензій у третіх осіб щодо нього немає.

Відповідно до пункту 7.3 договору взаємовідносини, що не врегульовані договором, регулюються законодавством України.

Оскільки орендар після закінчення строку дії договору оренди не звільнив орендовані торгівельні площі, Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" звернулося до      Богунського районного суду м. Житомира з позовом про стягнення з Сачука С.М. неустойки за неповернення орендованого майна за період з 01.01.2015 по 01.04.2018.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира у справі №295/6827/16-ц від 03.04.2018, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 29.05.2018, стягнуто з Сачука Сергія Михайловича на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" 56   862,00 грн неустойки за договором оренди №134 від 31.12.2013.

Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" направило приватному підприємцю лист №45 від 14.02.2019, в якому повідомило про необхідність виконання рішення суду у справі №295/6827/16-ц та нарахування неустойки за користування торгівельними майданчиками №18, №25.

Також позивач направив на адресу відповідача лист від №180 від 04.11.2019 про наявність заборгованості та про звільнення кіоску від товарів та пропонував відповідачу укласти договір на торгівельні майданчики № 18, № 25 і використовувати їх в законний спосіб.

01.04.2020 комісією у складі працівників Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" складено акт, в якому вказано, що на торгівельних майданчиках №   18 та №   25 площею 6,75 кв.м та 6,75 кв.м розміщений кіоск ФОП Сачука С.М., який використовується ним в господарській діяльності без договору оренди. В нижній частині документа наявний рукописний напис: "Власник кіоску від підпису відмовився 01.04.2020".

Враховуючи викладені обставини, Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" звернулося до Фізичної особи-підприємця Сачука С.М. з позовною заявою про зобов`язання останнього звільнити торгівельні майданчики №18 та №25 від кіоску шляхом вивезення його за межі Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" та стягнення з відповідача неустойки за період з 01.04.2018 по 01.09.2021 у розмірі 58   320,00 грн.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

5.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені   пунктами 1, 3, 4, 8   частини першої статті 310,   частиною другою   статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

5.2. Судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою (пункт 5 частини першої статті 310 Господарського процесуального кодексу України).

5.3. За доводами касаційної скарги, суд апеляційної інстанції ухвалу від 18.02.2022, якою призначив апеляційну скаргу ФОП Сачука С.М. до розгляду, не направив на поштову адресу безпосередньо підприємця, а направив на електронну адресу його представника в суді першої інстанції, який на момент направлення ухвали, не був представником відповідача в суді апеляційної інстанції.

5.4. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Кожна держава встановлює правила судової процедури, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

5.5. Згідно з частинами першою, другою статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

5.6. Аналіз наведених норм свідчить про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

5.7. Згідно із частиною четвертою статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя, як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Так, у рішенні у справі "Белле проти Франції" від 04.12.1995 (заява № 23805/94) ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

5.8. Важливим елементом справедливого судового розгляду є рівність та змагальність сторін. Принцип рівності сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами".

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

5.9. Пунктом 2 частини першої та пунктом 3 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Згідно з вимогами статті 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу.

5.10. Відповідно до частин першої - четвертої статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Частиною другою статті 281 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

5.11. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 18.02.2022 у справі 906/562/20 Північно-західний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Сачука Сергія Михайловича на рішення Господарського суду Житомирської області від 08.12.2021 та призначив до розгляду справу на 23.03.2022 о 15.30 у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до пункту 7 ухвали про відкриття апеляційного провадження, копію зазначеної ухвали надіслано учасникам провадження у справі на електронні адреси (за їх наявності), зокрема, Фізичній особі підприємцю Сачуку Сергію Михайловичу - ІНФОРМАЦІЯ_1 

Як вбачається із апеляційної скарги, остання оформлена від відповідача ФОП Сачука Сергія  Михайловича та за його підписом із зазначенням електронної адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1 

5.12. Відповідно до статті 268 Господарського процесуального кодексу України про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням.

Частиною одинадцятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

5.13. З наведених норм вбачається, що належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи є обов`язком апеляційного суду.

При цьому розгляд справи судом апеляційної інстанції за відсутності сторони або інших учасників справи є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення сторони, учасника справи про дату, час та місце судового засідання.

5.14. Колегія суддів, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 10.04.2024 у справі №   454/1883/22 та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.06.2024 у справі №   904/1273/23, до розгляду якої зупинялося провадження у цій справі, зазначає наступне.

5.15. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 6 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній станом на дату постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження).

Питання вручення судового рішення врегульовано у статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

Так, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі 1) в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або 2) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (частина п`ята статті 242 Господарського процесуального кодексу України).

Днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи (пункт 2 частини першої  статті 242 Господарського процесуального кодексу України).

5.16. 17.08.2021 Вища рада правосуддя рішенням №   1845/0/15-21 затвердила Положення про ЄСІТС.

У газеті "Голос України" від 04.09.2021 № 168 (7668) опубліковано оголошення про початок функціонування трьох таких підсистем (модулів) ЄСІТС: "Електронний кабінет"; "Електронний суд"; підсистема відеоконференцзв`язку.

У пункті 110 розділу V "Перехідні положення" Положення про ЄСІТС визначено, що підсистеми (модулі) ЄСІТС, зазначені в розділі III цього Положення, починають функціонувати через 30 днів із дня опублікування Вищою радою правосуддя в газеті "Голос України" та на вебпорталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля).

05.10.2021 є датою початку функціонування підсистем (модулів) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний Суд", підсистеми відеоконференцзв`язку.

ЄСІТС - це сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС (пункт 3 розділу І Положення про ЄСІТС).

Офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів (підпункт 5.8 пункту 5 розділу І Положення про ЄСІТС (в редакції, чинній станом на дату постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження).

Підсистема "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (https://cabinet.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав. Доступ користувачів до підсистем (модулів) ЄСІТС, окрім Електронного кабінету, також може забезпечуватися за допомогою сервісу обміну даними між відповідними підсистемами (модулями) ЄСІТС та іншими інформаційними системами (пункт 8 Положення про ЄСІТС).

5.17. Відповідно до частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Згідно з частиною сьомою статті 6 Господарського процесуального кодексу України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 242 Господарського процесуального кодексу України).

5.18. Абзацами 2 та 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС (у редакції, чинній на час ухвалення рішення) передбачено, що до "Електронних кабінетів" користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя. Особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

5.19. Отже, процесуальним законодавством, чинним на час прийняття ухвали, передбачено два способи надсилання судового рішення - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС. 

Матеріали справи не містять відомостей про те, що електронна адреса maxart23@gmail.com є офіційною електронною адресою ФОП Сачука Сергія Михайловича. Будь-які інші докази надсилання ФОП Сачуку Сергію Михайловичу копії ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2022 у справі також відсутні. 

Верховний Суд у цій справі бере до уваги висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2024 у справі №454/1883/22, яка ухвалена після подання касаційної скарги. 

Так, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим.

Крім цього Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що надсилання відповідних процесуальних документів на електронну адресу сторони у справі, вказану в документах, що подавались до суду, не заборонено, однак такі дії не можуть замінити належне надсилання учаснику судового рішення у порядку, передбаченому статтею 242 Господарського процесуального кодексу України. В розумінні процесуального закону надіслання судового рішення на електронну пошту за адресою, зазначеною заявником в його процесуальних заявах, поданих до суду (позовна заява, апеляційна та/або касаційна скарга, заяви/клопотання), в яких наявне прохання про надіслання копій процесуальних документів на електронну пошту, яка не є офіційною, не може вважатися належним врученням та підтверджувати день вручення. Якщо суд надіслав рішення на електронну адресу, яку зазначив учасник справи, це можна вважати додатковим засобом інформування учасника справи, який посилює реалізацію гарантії учасника бути обізнаним про свою справу. Однак це не звільняє суд від обов`язку надіслати учаснику справи повне рішення у спосіб, встановлений процесуальним законом.

Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.06.2024 у справі №   904/1273/23, яка також ухвалена після подання касаційної скарги у справі, що розглядається.

Враховуючи викладене, оскільки матеріали справи не містять належних доказів вручення ФОП Сачуку Сергію Михайловичу ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду в суді апеляційної інстанції, судом апеляційної інстанції обмежено право підприємця на доступ до суду, яке закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, та допущено порушення положень Господарського процесуального кодексу щодо належного повідомлення учасників спору про дату, час і місце розгляду справи, що є безумовною підставою для скасування постанови апеляційного суду відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи апеляційної скарги стосовно направлення копії ухвали на електронну адресу його представника в суді першої інстанції, який на момент направлення ухвали, не був представником відповідача в суді апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки до апеляційної скарги долучено ордер про надання правничої (правової) допомоги на адвоката Слівінського А.М., виданий 05.01.2022 (на момент подання апеляційної скарги). 

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Пунктом 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

6.2. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом (частина четверта статті 310 Господарського процесуального кодексу України).

6.3. З огляду на наведене, Верховний Суд вважає за необхідне касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сачука Сергія Михайловича задовольнити, постанову апеляційного господарського суду скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 

7. Судові витрати

7.1. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 236, 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сачука Сергія Михайловича задовольнити, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2022 у справі №906/562/20 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                                   В. Студенець

Судді                                                                                                               С. Бакуліна 

                                                                                                                       О. Кібенко