УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
05 вересня 2024 року
м. Київ
справа № 755/3037/24
провадження № 61-11962ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Пархоменка П. І., суддів Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,
постановив ухвалу про наступне:
1.           У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція», позивач) звернулося до суду з позовомОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. 
2.           Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
3.           У березні 2024 року ОСОБА_1 подав клопотання про прийняття зустрічної позовної заяви до ТОВ «Євро-реконструкція» про зобов`язання укласти договір реструктуризації в електронній формі.
4.           Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 квітня 2024 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про прийняття зустрічної позовної заяви відмовлено, зустрічну позовну заяву повернуто заявнику.
5.           Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вимоги по первісному та зустрічному позову не є однорідними як за предметом позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін цивільного процесу, що зумовлює самостійний предмет їх доказування, тому спільний розгляд цих позовів є недоцільним. 
6.           Постановою Київського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
7.           Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для прийняття зустрічного позову з таких підстав:
-                     розгляд первісного позову про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги не є взаємопов`язаним з розглядом зустрічного позову про зобов`язання укласти договір реструктуризації в електронній формі;
-                     позови виникають з різних правовідносин та регулюються різними нормами права, їх спільний розгляд не є доцільним і призведе до затягування вирішення спору про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги;
-                     спільний розгляд позовів не є доцільним, оскільки в первісному позові ТОВ «Євро-Реконструкція» пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги до двох відповідачів, які є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . 
 
8.           21 серпня 2024 року ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції. 
9.           Касаційна скарга мотивована наступним:
-                     поданий зустрічний позов, в якому обґрунтовано було доведено, що причиною спору по справі є не небажання чи відмова погасити заборгованість за надані комунальні послуги, а ухилення ТОВ «Євро-Реконструкція» від укладання договору реструктуризації дистанційно;
-                     обидва позови є взаємопов`язані, оскільки мають один предмет позову - погашення заборгованості, а задоволення зустрічного позову по даній справі виключає задоволення первісного позову.
 
10.        Верховний Суд робить висновки, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі частин четвертої та шостою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).
 
11.        Вказаними нормами Закону (див. пункт 10) передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
12.        Мотивами, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження є наступне.
 
13.        Відповідно до частини другої статті 193 ЦПК зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
 
14.        Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (частина третя статті 194 ЦПК).
15.        Верховний Суд відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у пунктах 43, 44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 910/2987/18 (провадження № 12-24гс19). Велика Палата Верховного Суду виснувала, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред'явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.
16.        В даній справі суди правильно встановили, що:
-                     розгляд первісного позову про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги не є взаємопов`язаним з розглядом зустрічного позову про зобов`язання укласти договір реструктуризації в електронній формі, оскільки вони виникають з різних правовідносин та регулюються різними нормами права;
-                     спільний розгляд позовів не є доцільним і призведе до затягування вирішення спору про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги;
-                     в правовідносинах відсутня однорідність позовних вимог;
-                     правильність вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги не залежить від правильності вирішення позовних вимог про зобов`язання укласти договір реструктуризації в електронній формі.
17.        За таких обставин суди зробили обґрунтований висновокпро відсутність підстав для прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 , оскільки спільний розгляд первісного та зустрічного позовів у цій справі не є доцільним.
18.        Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень свідчить, що правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а тому касаційна скарга є необґрунтованою.
19.         ОСОБА_1 не позбавлений права звернутись до суду із відповідною позовною заявою в загальному порядку і реалізувати своє право на судовий захист.
Керуючись статтями 258-261, 392, 394 Цивільного процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ:
1.                 Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року у справі № 755/3037/24.
2.                 Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                     П. І. Пархоменко
                 Д. А. Гудима 
                                                                                                           Є. В. Краснощоков