ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5150/24 Справа № 243/12027/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сидоренко І.О. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року                                                         м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Агєєва О.В.,
суддів: Корчистої О.І.,Тимченко О.О.
за участю секретаря судового засідання Лідовської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №243/12027/18 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», ОСОБА_2 , Горлівський відділ державної виконавчої служби у Горлівському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2024 року, постановлену у складі судді Сидоренко І.О., -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», ОСОБА_2 , Горлівський відділ державної виконавчої служби у Горлівському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначив, що заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.02.2019 року по справі № 243/12027/18 позовну заяву позивача - Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до відповідачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі. Прийнято рішення про солідарне стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у сумі 62630,33 грн. та витрат по сплаті судового збору у сумі 881 грн. з кожного. Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у справі №243/12027/18 набрало законний сили 19.03.2019 року.
06.12.2023 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області видано, а стягувачем ПАТ АБ «Укргазбанк» отримано, виконавчий лист по справі № 243/12027/18. У вказаному виконавчому листі встановлено: «дата набрання рішення законної сили – 19.03.2019 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання – 19.03.2022 року».
Таким чином, виконавчий лист судом видано, а стягувачем ПАТ АБ «Укргазбанк» отримано із понад двадцятимісячним терміном затримки його пред`явлення. Впродовж січня 2024 року стягувачем ПАТ АБ «Укргазбанк» було пред`явлено вищенаведений виконавчий лист до Горлівського відділу ДВС у Горлівському районі Донецької області СМУ юстиції.
Незважаючи на пропущений термін пред`явлення виконавчого листа до виконання, 18.01.2024 року головним державним виконавцем Горлівського відділу ДВС у Горлівському районі Донецької області СМУ юстиції Клочко К.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73883991 та стягнення коштів у сумі 881 грн. Того ж дня вищевказаним головним державним виконавцем прийнято постанови про стягнення виконавчого збору у сумі 88,10 грн. та визначено розмір мінімальних витрат у сумі 269 грн. у виконавчому провадженні №73883991. Внесено відомості про ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників. В жодному із документів виконавчого провадження, винесених головним державним виконавцем Клочко К.І. не зазначено обґрунтування прийняття виконавчого документа з пропуском строку його пред`явлення. Водночас, із заяви стягувача, яка знаходиться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, вбачається, що ПАТ АБ «Укргазбанк» обґрунтовувало пред`явлення виконавчого документа (з таким значним пропуском строку) нормами Закону України Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 15.03.2022 року № 2129-ІХ, які нібито, на думку стягувача (і вочевидь виконавця), дозволяють Горлівському відділу ДВС у Горлівському районі Донецької області СМУ юстиції приймати виконавчі документи із простроченим терміном пред`явлення.
Згідно з частиною першою статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
У відповідності до пункту 102 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ зазначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Статтею 2 Закону України Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 15.03.2022р. №2129-ІХ визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. У відповідності до картки закону розміщеного на сайті Верховної ради України, зазначений нормативний документ був проголосований Верховною Радою України 15.03.2022. Опубліковано закон в Голосі України №66 від 25.03.2022. Набрання чинності закону відбулося 26.03.2022. Виконавчий лист у справі №243/12027/18 може бути пред`явлений до виконання у строк до 19.03.2022. Таким чином, виконавчий лист із кінцевою датою пред`явлення до 19.03.2022 на дату набрання чинності закону (26.03.2022р.) «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 15.03.2022р. №2129-ІХ є таким, що не може бути пред`явлений до виконання без порушення вимог частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».
В свою чергу, норми Закону України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 15.03.2022р. №2129-ІХ якими визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану не можуть застосовуватися до виконавчого листа по справі №243/12027/18 та переривати строк його пред`явлення в зв`язку із дією заборони, передбаченої частиною 1 статті 58 Конституції України, згідно із якою - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Враховуючи вищевикладене, виконавчий лист від 06.12.2023 на суму 881 грн. є таким, що пред`явлено до виконання після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання, що унеможливлює його прийняття.
Просив суд визнати виконавчий лист, виданий 06.12.2023 Слов`янським міськрайонним судом Донецької у справі №243/12027/18 про стягнення витрат зі сплати судового збору з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на суму 881 грн. таким, що не підлягає виконанню повністю, та стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 1000,0 (одна тисяча) грн.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», ОСОБА_2 , Горлівський відділ державної виконавчої служби у Горлівському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу суду скасувати та визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування зазначив, що виконавчий лист, виданий 06.12.2023 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області у справі №243/12027/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» витрат зі сплати судового збору у сумі 881 грн., був пред`явлений стягувачем до виконання з порушенням вимог частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження». Пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення є завершеним фактом, не залежить та не потребує встановлення поважності/неповажності причин такого пред`явлення і є процесуально-правовою підставою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (частина 2 статті 432 ЦПК України) із відповідними правовими наслідками, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження».
Крім цього, 26.03.2022 набрав чинності Закон України Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 15.03.2022 №2129-ІХ. в якому зазначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
В даному випадку строк пред`явлення виконавчого листа по справі №243/12027/18 закінчився 19.03.2022, тобто до набрання чинності Закону України Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 15.03.2022 №2129-ІХ.
Крім цього, матеріали справи №243/12027/18 не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували звернення стягувача до канцелярії Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у період з 19.03.2019 до 18.02.2022, так і у період з 18.02.2022 по 19.03.2022, як власне і відсутня відмова Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у видачі таких процесуальних документів з причин відсутності паперу формату А-4 та витратних матеріалів для друку.
Тому причиною не отримання стягувачем виконавчих листів по справі №243/12027/18 на переконання апелянта є виключно недбалість, необачність та відсутність належної організації стягувачем робочого процесу, де на протязі більше 4,5 років жоден із працівників стягувача навіть не встановив, що банком не отримано виконавчий лист - це власне те, що і заважало стягувачу отримати виконавчі листи протягом всього часу. Стягувач (позивач) не був позбавлений можливості цікавитись станом розгляду даної цивільної справи протягом 35 місяців, міг отримувати судові рішення чи виконавчі листи після завершення її розгляду, мав можливість протягом встановленого законом строку використовувати права, надані законом, контролювати процес отримання виконавчого листа та подальше відповідне реагування, робити відповідні активні дії, безпосередньо з`являтися до суду та інше, що свідчило б про належне здійснення ПАТ АБ «Укргазбанк» своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, враховуючи, що саме Банк є ініціатором судового провадження у даному випадку.
Посилання стягувача на те, що строк пред`явлення виконавчих листів від 06.12.2023 був перерваний у відповідності до пункту 102 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 15.03.2022 №2129-ІХ, яким зазначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану - є безпідставними. Адже Закон України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ набрав чинності не 15.03.2022, а 26.03.2022, а тому на виконавчі листи із кінцевим строком пред`явлення 19.03.2022 не застосовується норми вказаного закону та відповідно не перериваються строк їх пред`явлення

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» зазначило, що позивач фактично був позбавлений можливості отримати виконавчі документи на виконання рішення суду з незалежних від позивача обставин, починаючи з 18.02.2022 року до спливу строку пред`явлення виконавчих листів до виконання. Так, відповідно до повідомлення на офіційному сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з 18.02.2022 року суд тимчасово припинив видачу канцеляріями суду всіх процесуальних документів, а також не роздруковував електронну кореспонденцію, що надходить до суду, у зв`язку із відсутністю паперу формату А-4 та витратних матеріалів для друку (технічного обслуговування і ремонту офісної техніки).
Відповідно до Розпорядження в.о. голови суду від 05.02.2022 року №3 Слов`янський міськрайонний суд Донецької області тимчасово зупинив здійснення судочинства у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією проти України, а відновив у повному обсязі здійснення своїх повноважень лише в 15.03.2023р.
Лише 31.10.2023р. судом відновлено видачу процесуальних документів канцелярією.
Вказані обставини об`єктивно унеможливили отримання ПАТ АБ «Укргазбанк» виконавчих документів у даній справі в період з 18.02.2022р. по 31.10.2023р.
На підставі викладених обставин просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду просить залишити без змін. 

У судовому засіданні в режимі відеоконференції, представник заявника ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.
Представник Горлівського відділу державної виконавчої служби у Горлівському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Заявник та представник ПАТ АБ «Укргазбанк» в судове засіданні апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.02.2019 року по справі №243/12027/18 позовну заяву позивача - Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до відповідачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі. Прийнято рішення про солідарне стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у сумі 62630,33 грн. та витрат по сплаті судового збору у сумі 881,0 грн. з кожного. Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у справі № 243/12027/18 набрало законний сили 19.03.2019 року.
06.12.2023 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області видано, а стягувачем ПАТ АБ «Укргазбанк» - отримано, виконавчий лист по справі №243/12027/18. У вказаному виконавчому листі встановлено: «дата набрання рішення законної сили – 19.03.2019 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання – 19.03.2022 року».
18.01.2024 року головним державним виконавцем Горлівського відділу ДВС у Горлівському районі Донецької області СМУ юстиції Клочко К.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73883991 та стягнення коштів у сумі 881 грн. Того ж дня вищевказаним головним державним виконавцем прийнято постанови про стягнення виконавчого збору у сумі 88,10 грн. та визначено розмір мінімальних витрат у сумі 269,0 грн. у виконавчому провадженні №73883991. Внесено відомості про ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників. 

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не ставить під сумнів законність винесеного судового рішення, а правом на перегляд рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, боржник не скористався. Судом не встановлені підстави для задоволення вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно ч.ч.1, 4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до положень частини 2 статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.
Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Окрім того, за своїм змістом частина 2 статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.
Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).
Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 16 січня 2018 року в справі №755/15479/14-ц, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: 1) матеріально-правові зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припиненням зобов`язання переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання; 2) процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема, видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.02.2019 року по справі № 243/12027/18, за яким на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто суму заборгованості за кредитним договором 19.03.2019 року. 
ПАТ АБ «Укргазбанк» 06.12.2023 отримано виконавчий лист по справі. У вказаному виконавчому листі встановлено: «дата набрання рішення законної сили – 19.03.2019 року, строк пред`явлення виконавчого листа, до 19.03.2022 року».
26.03.2022 набрав чинності Закон України від 15.03.2022 №2129-ІХ «Про внесення змін до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Розділ ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, яким визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: 4) визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом №1404-VIII, як спеціальним нормативно-правовим актом, у спірному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період дії на території України воєнного стану встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №260/2595/22 та від 03 серпня 2023 року у справі № 420/10415/22.

У зв`язку з військовою агресією проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
На теперішній час строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Отже, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені Законом України «Про виконавче провадження» строки, у тому числі строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Таким чином даним законом було подовжено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, до дня припинення або скасування воєнного стану.

Крім того, на що послався суд першої інстанції, позивач об`єктивно був позбавлений можливості отримати виконавчі документи по справі починаючи з 18.02.2022 року, оскільки суд тимчасово припинив видачу всіх процесуальних документів, а також не роздруковував електронну кореспонденцію, що надходила до суду, у зв`язку із відсутністю паперу формату А-4 та витратних матеріалів для друку (технічного обслуговування і ремонту офісної техніки). Відповідне повідомлення було розміщено на офіційному сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.
Крім того, відповідно до розпорядження в.о. голови суду від 05.04.2022 року №3, Слов`янський міськрайонний суд Донецької області тимчасово зупинив здійснення судочинства у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією проти України, а відновив у повному обсязі, здійснення своїх повноважень лише з 15.03.2023 року. Видачу процесуальних документів канцелярією суду було відновлено 31.10.2023 року. Відповідне повідомлення було розміщено на офіційному сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

З огляду на те, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчувався 19.03.2022 року, тобто в період дії на території України воєнного стану та строк пред`явлення до виконання був перерваний, колегія суддів доходить висновку, що вказані обставини об`єктивно унеможливили отримання виконавчих документів у даній справі в період з 18.02.2022 року по 31.10.2023 року.
Разом з тим, за наявності судового рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, заявником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що нею було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився, або обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.

Крім того положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.
У справі «Soering vs UK» Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання про обґрунтованість висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам, зазначеним у заяві, були предметом аналізу при розгляді справи у суді першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів, а також доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2024 року залишенню без змін.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Висновки суду, викладені в оскарженій ухвалі, ґрунтуються на нормах матеріального і процесуального права. За таких обставин, на підставі ст.375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду, як постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, залишенню без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складений 03 липня 2024 року

Головуючий суддя О.В. Агєєв