ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/18752/23                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 вересня 2024 року                                                                                          м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя - Голяшкін О.В.,
судді -Заїка М.М., Швед Е.Ю.,
секретар судового засідання - Коренко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 року у справі № 320/18752/23 за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Акціонерний банк «Конкорд» до Національного банку України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «Акціонерний банк «Конкорд» з позовом до Національного банку України, в якому просить суд  визнати протиправним та скасувати рішення комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайту платіжної інфраструктури Національного банку України №20/802-рк/БТ від 01.05.2023 «Про накладенні штрафу на Акціонерне товариство «Акціонерний банк «Конкорд» за порушення вимог частин першої та другої статті 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 року заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «АКБ «Конкорд» про залишення позову без розгляду задоволено, позовну заяву за позовом Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «КОНКОРД» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «АКБ «Конкорд» до Національного банку України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, - залишено без розгляду.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі скаржники зазначають про неврахування судом їх доводів та заперечень щодо заяви про залишення позову без розгляду, нез`ясування судом обставин щодо зловживання правами з боку ФГВФО, його уповноваженої особи та НБУ, факту впливу та підпорядкованості, наявності конфлікту інтересів Фонду гарантування вкладів та банку, що ліквідується, протиправних дій Фонду та необґрунтованості заяви про залишення позову без розгляду, порушення прав скаржників на представництво інтересів банку та прав апелянтів і банку на доступ до правосуддя.
Відповідач - Національний банк України, відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що між Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національним банком України відсутній будь-який конфлікт інтересів, оскільки в силу закону саме Уповноважена особа здійснює функції з управління банку, а не її попередні керівники. НБУ не чинив тиску на Фонд, а лише звертався із пропозицією розглянути питання  доцільності подальшого супроводження справи та залишення позову без розгляду, а Фонд є самостійним учасником судового процесу і вільно реалізує свої процесуальні права. Вказує, що право позивача на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним та не залежить від думки інших учасників процесу.
АТ «АКБ «КОНКОРД» у поданому відзиві також просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу залишити без змін, зазначаючи, що з моменту запровадження процедури ліквідації банку Уповноважена особа Фонду набуває повноважень органів управління банку з усією сукупністю процесуальних прав та обов`язків. Подання заяви про залишення позову без розгляду є правом заявника, який на власний розсуд розпоряджається своїми правами, таке право є абсолютним і не залежить від волі інших учасників процесу. Суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті.
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про право позивача на подання заяви про залишення позову без розгляду, Фонд є суб`єктом, який забезпечує реалізацію банком своєї цивільної дієздатності, вважає необґрунтованими посилання апелянтів на те, що заявлене клопотання суперечить завданням адміністративного судочинства та перешкоджає позивачу в доступі до правосуддя, є зловживанням процесуальними правами вважає необґрунтованим, оскільки такі дії жодним чином не суперечать основним засадам (принципам) адміністративного судочинства та його завданню.
У відповіді на відзив Національного банку України на апеляційну скаргу, а також у письмових поясненнях представники скаржників наголошують на наявність конфлікту інтересів банку, НБУ та Фонду, факту впливу Національного банку та ФГВФО, вказує на невиконання Фондом функцій по акумуляції активів банку у ліквідаційну масу, зазначає про необґрунтованість заяви про залишення позову без розгляду, порушення прав скаржників на представництво банку та неврахування практики Верховного Суду.   
У судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції у справі, надали додаткові пояснення.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників учасників процесу, проаналізувавши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог, встановлених судом обставин і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено п.5 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду.
Згідно ч.1 ст.3 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI) Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.46 Закону №4452-VI з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, наглядової ради і правління) та органів контролю (внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку.
Судом першої інстанції встановлено та із матеріалів справи вбачається, що Правлінням Національного банку України 01.08.2023 прийнято рішення №265-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «АКБ «КОНКОРД».
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних від 01.08.2023 №932 розпочато процедуру ліквідації АТ «АКБ «КОНКОРД», призначено Уповноважену особу Фонду гарантування Грошову С.В. та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «АКБ «КОНКОРД».
Відповідно до п.1 ч.1 ст.48 Закону №4452-VI Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема, здійснює повноваження органів управління банку.
Відповідно до ч.2 ст.37 Закону №4452-VI  Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду в разі делегування їй всіх або частини повноважень Фонду має право, зокрема: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи.
Згідно ч.ч.3, 4 ст.37 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.
Отже, з моменту запровадження процедури ліквідації банку, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб набуває повноважень органів управління банку та реалізує їх незалежно від бажання колишніх керівників такого банку.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заяву про залишення позову без розгляду 30.10.2023 року подано за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «АКБ «КОНКОРД» Грошової С.В. на підставі пункту 5 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.
Виходячи із наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що в силу вимог статей 34, 37, 44, 48 Закону №4452-VI, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «АКБ «КОНКОРД» мала право подати до суду заяву про залишення позову без розгляду.
Слід відзначити, що позивач на підставі ч.3 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, наділений процесуальним законом правом вільного розпорядження своїми вимогами на власний розсуд.
При цьому суд зазначає, що закріплене право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2020 у справі №548/2531/18, від 05.10.2021 у справі №308/13199/17 та від 04.04.2022 у справі №441/1609/19.
Оскільки має місце подання позивачем заяви на підставі пункту 5 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України та така заява підписана Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «АКБ «КОНКОРД», наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «АКБ «КОНКОРД» про залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.240 КАС України.
Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права чи порушено норми процесуального права.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянтів про застосування до зазначених правовідносин рішення ЄСПЛ «Фельдман та банк «Слов`янський» проти України», оскільки предметом оскарження у цій справі було рішення щодо ліквідації банку. 
Натомість, предметом позову у цій справі є  визнання протиправним та скасування рішення комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайту платіжної інфраструктури Національного банку України №20/802-рк/БТ від 01.05.2023 «Про накладенні штрафу на Акціонерне товариство «Акціонерний банк «Конкорд» за порушення вимог частин першої та другої статті 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».
Оскаржуване рішення є рішенням, прийнятим Національним банком України за результатами проведеної позапланової перевірки щодо позивача до введення щодо банку процедури ліквідації.
Решта доводів апеляційної скарги, зокрема щодо зловживання правами з боку Фонду, його уповноваженої особи та НБУ, впливу НБУ на Фонд, наявності конфлікту інтересів Фонду та банку, необґрунтованості заяви про залишення позову без розгляду, порушення прав скаржників на представництво інтересів банку та на доступ до правосуддя, спростовуються вищенаведеними обставинами та положеннями закону.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи. 
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вказаних обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329, 331 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                                                                           О.В. Голяшкін

Судді                                                                                                                                                                                       М.М. Заїка

                                                                                                                                                                                                            Е.Ю. Швед 

Повний текст постанови складено 24.09.2024 року