УХВАЛА
 
15 липня 2024 року
м. Київ
 
справа № 505/2037/20
провадження № 61-8691ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 лютого 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Подільського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області,
 
ВСТАНОВИВ:
 
10 червня 2024 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 лютого 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року у зазначеній вище справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2024 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та встановлено заявнику строк для усунення її недоліків.
 
В матеріалах касаційного провадження міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яким підтверджується вручення Головному управлінню Державної міграційної служби України в Одеській області ухвали Верховного Суду від 24 червня 2024 року - 02 липня 2024 року.  
?
 
09 липня 2024 року до Верховного Суду від Саркісяна А. Р. , який вказує, що діє від імені Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області,  засобами поштового зв`язку надійшла заява про усунення недоліків. 
 
Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань та наслідки недотримання таких вимог визначені у статті 183 ЦПК України.
 
Згідно з частиною другою статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.
 
Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частини перша, третя статті 58 ЦПК України).
 
У частині першій статті 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
 
Судом установлено, що заяву про усунення недоліків від імені Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області підписано представником Саркісяном А. Р. , який на підтвердження своїх повноважень додав до матеріалів касаційної скарги довіреність.
 
У пунктах 18, 20, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21) вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.
 
Інакше кажучи, процесуальні закони визначили, що представники сторін, третіх осіб, а також осіб, які за законом мають право звертатися до суду в інтересах інших, можуть діяти у судовому процесі або за правилами самопредставництва, або як власне представники. Останніми можуть бути: адвокати, законні представники, а у випадках, визначених у процесуальних законах, зокрема у малозначних справах, справах незначної складності, - інші особи (стаття 60 ЦПК України, стаття 58 ГПК України, стаття 57 КАС України). Повноваження саме цих представників підтверджують документи, визначені у частинах першій і четвертій статті 62 ЦПК України, частинах першій і четвертій статті 60 ГПК України, частинах першій і четвертій статті 59 КАС України. Тому неприйнятним є аргумент підписанта про те, що для самопредставництва юридичної особи достатньо виданої нею на ім`я одного з працівників довіреності.
 
Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».
 
Таким чином, повноваження посадових осіб діяти від імені суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва підтверджуються законом, статутом, положенням, трудовим договором та за потреби посадовою інструкцією.
 
Копій зазначених документів на підтвердження повноважень Саркісяна А. Р. діяти від імені Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до заяви про усунення недоліків не додано.
 
У частині четвертій статті 183 ЦПК України закріплено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
 
Враховуючи наведене, подані матеріали на усунення недоліків касаційної скарги підлягають поверненню без розгляду.
 
Крім того, до заяви про усунення недоліків не додано уточненої касаційної скарги.
 
Отже, заявник вказані в ухвалі Верховного Суду від 24 червня2024 року недоліки не усунув,а тому касаційна скарга вважається неподаною та підлягає поверненню.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення. 
 
Керуючись статтями 183, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
 
Заяву про усунення недоліків касаційної скарги повернути заявнику без розгляду.
 
Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 лютого 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Подільського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області вважати неподаною та повернути заявнику. 
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя  	А. І. Грушицький