УХВАЛА
16 липня 2024 року
м. Київ
справа № 161/18566/13-ц
провадження № 61-9260ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
розглянувши касаційну скаргу Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на постанову Волинського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Карпук А. К., Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І., від 10 червня 
2024 року у справі за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» на постанову про закінчення виконавчого провадження Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 
боржник, - ОСОБА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (далі - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт») звернулось до суду зі скаргою на постанову про закінчення виконавчого провадження.
Скарга обґрунтована тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/18566/13-ц від 24 лютого 2014 року, задоволено позовні вимоги публічного акціонерного товариства акціонерно-комерційний банк «Львів» (далі - АТ АКБ «Львів») до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Ізольфа Сервіс» (далі - ТОВ «Ізольфа Сервіс»), товариства з обмеженою відповідальністю «Факторія» (далі - ТОВ «Факторія») про стягнення заборгованості за генеральним кредитним договором (договором кредитної лінії) № 41 та заборгованості за генеральним кредитним договором (договором кредитної лінії) № 42. Рішення набрало законної сили.
Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист № 161/18566/13-ц.
31 травня 2021 року державним виконавцем Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 та розпочато примусове виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/18566/13-ц щодо стягнення грошових коштів, зокрема із    ОСОБА_1 
29 грудня 2021 року між АТ АКБ «Львів»та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено договір факторингу та ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2022 року у справі № 161/18566/13-ц задоволено заяву ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження та замінено стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з АТ АКБ «Львів» на правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».
ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання відповідно до умов угоди про порядок погашення заборгованості від 01 лютого 2023 року та додаткової угоди № 1 від 31лютого 2023 рокущодо сплати заборгованості у сумі 100 000 грнна користь ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».
Згодом, з метою затвердження (визнання) мирової угоди судом, який видав виконавчий документ,    ОСОБА_1 звернувся до Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районні Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Луцький відділ ДВС) із заявою про передачу мирової угоди на затвердження до суду.
Луцький міськрайонний суд Волинської області в ухвалі від 28 листопада 2023 року у справі № 161/18566/13-ц відмовив в задоволенні заяви про затвердження мирової угоди, укладеної між сторонами виконавчого провадження № НОМЕР_1, оскільки для затвердження угоди про порядок погашення заборгованості, укладеної між    ОСОБА_1 та 
ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» 01 лютого 2023 року, до суду була надана її копія, що посвідчена однією стороною виконавчого провадження, а не оригінал.
14 лютого 2024 року   ОСОБА_1 повторно звернувся до Луцького відділу ДВС із заявою про передачу мирової угоди на затвердження до суду, додавши до заяви, зокрема, оригінал угоди про порядок погашення заборгованості 
від 01 лютого 2023року.
22 лютого 2024 року начальником Луцького відділу ДВС було закінчено виконавче провадження № НОМЕР_1 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з наявністю копії довідки ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про відсутність у 
ОСОБА_1 заборгованості за генеральним кредитним договором (договором кредитної лінії) № 41 та заборгованості за генеральним кредитним договором (договором кредитної лінії) № 42.
ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» вважає, що постанова начальника Луцького відділу ДВС від 22 лютого 2024 року про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 є протиправною, порушує право стягувача на виконання остаточного судового рішення та підлягає скасуванню.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 
2024 року у задоволенні скарги ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» відмовлено.
Постановою Волинського апеляційного суду від 10 червня 2024 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» задоволено, ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2024 року скасовано, визнано незаконною та скасовано постанову начальника Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ганя А. Ф. від 22 лютого 2024 року про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду № 161/18566/13-ц від 02 грудня 2014 року.
27 червня 2024 року через підсистему Електронний суд Луцький відділ ДВС подав касаційну скаргу на постанову Волинського апеляційного суду 
від 10 червня 2024 року у справі № 161/18566/13-ц, в якій просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.
За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження)вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не враховано, що стягувачем ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» вимоги про недійсність чи недостовірність довідки про відсутність боргу на підставі якої здійснювалось закінчення виконавчого провадження у судових засіданнях не подавались, а зміст довідки засвідчує повне припинення зобов`язання.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції також при оскарженні постанови апеляційного суду, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду відповідної ухвали суду першої інстанції.
Ухвала суду за результатами розгляду скарги на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.
Стаття 129 Конституції України передбачає, що обов`язковість судового рішення належить до основних засад судочинства.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Апеляційним судом встановлено, що 02 грудня 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист № 161/18566/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 грошових коштів 2 054 035 євро, що в еквіваленті становить 22 024 623, 82 грн. 
29 грудня 2021 року між АТ АКБ «Львів» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено договір факторингу.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2022 року у справі № 161/18566/13-ц задоволено заяву 
ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження та замінено стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з АТ АКБ «Львів» на правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».
01 лютого 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» було укладено угоду про порядок погашення заборгованості.
31 березня 2023 року між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до угоди про порядок погашення заборгованості від 01 лютого 2023 року.
Ці дві угоди разом з ксерокопією довідки за підписом директора 
ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про відсутність претензій до ОСОБА_1 за генеральним кредитним договором (договором кредитної лінії) № 41 та за генеральним кредитним договором (договором кредитної лінії) № 42, боржник ОСОБА_1 подавав до державної виконавчої служби із заявою про направлення до суду для затвердження мирової угоди. 
Однак ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області 
від 28 листопада 2023 року, залишеною без змін постановою Волинського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року, у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди відмовлено.
Суд апеляційної інстанції встановив, що на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», до державної виконавчої служби не було надано доказів про сплату стягнутої на підставі рішення суду заборгованості за кредитним договором.
Стягувач заперечував проти закриття виконавчого провадження з підстав передбачених пунктом 9 статті 39 ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження», стверджуючи, що надана боржником копія довідки не підтверджує фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.
Апеляційний суд оцінивши, в межах своїх повноважень, надані учасниками справи докази, погодився із аргументами стягувача.
Доводи касаційного скарги фактично спрямовані на необхідність Верховному Суду здійснити переоцінку доказів у справі, зокрема надати іншу оцінку довідці, яку державний виконавець вважає доказом фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Водночас встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.
Оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права при розгляді скарги 
ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на постанову Волинського апеляційного суду від 10 червня 2024 року у цивільній справі № 161/18566/13-ц.
Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                      В. В. Шипович
       О. М. Осіян
       Є. В. Синельников