Номер провадження: 33/813/2195/24
Номер справи місцевого суду: 521/12413/24 
Головуючий у першій інстанції Старіков О.О. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 2 ст. 172-15 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що, молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, 07.07.2024 року в період часу з 01 години 00 хвилин по 19 годину 00 хвилин, перебуваючи на території розташування особового складу Військової академії, а саме м. Одеса, Хаджибейський район, діючи недбало, не виконував свої обов`язки помічника чергового локації ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим вчинив недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою в умовах особливого періоду.
За даним фактом відносно ОСОБА_1 було складено протокол від 30.07.2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КпАП України.
Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2024 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовній вимоги ОСОБА_1 .
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.
Вказує, що отримує заробітну плату (стипендію) у розмірі 713 грн. на місяць, а також належну курсанту строкової служби премію у розмірі 2350 грн. на місяць., тому сплатити такий штраф немає можливості.
Позиція апеляційного суду.
ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, заяв про відкладення не подавав, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ), затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно з ч. 4 ст. 15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, якщо це діяння вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
Недбалим ставленням до військової служби є несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).
Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.
Суб`єктом даного правопорушення є військова службова особа. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування (примітка до ст.172-13 КУпАП).
Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.
Статтями 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, відміно служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) в Україні настає особливий період.
Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який був продовжений та діє і по теперішній час.
Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП., за вказаних у постанові обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема:
- відомостями, які містяться у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення від 30 липня 2024 року, складеного прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Веремчуком Р.В., з якого вбачається, що 07.07.2024 приблизно о 01:00 перебуваючи в добовому наряді помічником чергового локації ОСОБА_1 , діючі умисно, протиправно, всупереч інтересам служби та порушення своїх статутних обов`язків, перебував в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану, що підтверджується протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 07.07.2024 №000172.
Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується медичним висновком про проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння №000172 від 07.07.2024, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,32 проміле).
Відповідно до Наказу Міністра оборони України № 233 від 30.04.2017 «Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України», «не допускати до виконання службових обов`язків (роботи) за посадами і негайно відсторонювати від виконання будь-яких обов`язків військової служби (трудової діяльності), виконання бойових завдань, несення бойового чергування, внутрішньої та вартової служби, експлуатації зброї та техніки військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, які мають ознаки алкогольного сп`яніння».
Зважаючи на стан алкогольного сп`яніння, неможливість виконання своїх безпосередніх обов`язків за посадою молодшим сержантом ОСОБА_1 , штаб- сержантом з матеріального-технічного забезпечення факультету підготовки спеціалістів ракетно-артилерійського забезпечення ОСОБА_2 було прийнято рішення про відсторонення молодшого сержанта ОСОБА_1 від виконання своїх посадових обов`язків з 01:00 07.07.2024 до 19:00 07.07.2024.
Такі дії помічника чергового локації ІНФОРМАЦІЯ_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 призвели до невиконання ним обов`язків за посадою та званням, що передбачені Статутом внутрішньої служби ЗСУ при виконанні обов`язків помічника чергового локації, порушення військової дисципліни, положень статуту та вимог командирів.
ОСОБА_1 свою провину повністю визнав, права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, йому були роз`яснені, що засвідчено його підписом;
- витягом із наказу начальника Військової академії №289 від 25.08.2022, 40-РС від 25.08.2022, №241 від 25.08.2022, №138-НР від 05.07.2024 ;
- службовою характеристикою від 30.07.2024 року;
- алгоритмом дій помічника чергового по локації
- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 000172, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у алкогольному сп`янінні. 
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, ОСОБА_1 визнає та не оскаржує.
Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції застосував досить суворе покарання, не є слушними, оскільки санкція статті передбачає накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції наклав на  ОСОБА_1 штраф у мінімальному розмірі для даного правопорушення.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.
Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції, що свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої постанови.
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлений 10 вересня 2024 року.

Суддя
Одеського апеляційного суду                                         В.В. Кострицький