КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 752/12873/22 Апеляційне провадження № 22-ц/824/10707/2024	Головуючий у суді першої інстанції - Машкевич К.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
26 червня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                         Оніщук М.І.,
судді                                              Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
секретар                                        Ламбуцька Т.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від      21 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про розірвання договору, 
В С Т А Н О В И В:
 
            У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до АТ "Альфа-Банк", згідно з яким просив розірвати договір № 631697493 від 22.06.2021, який укладений між АТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 .
            Позовні вимоги обгрунтовано тим,  що 22.06.2021 між  ним та АТ «Альфа-Банк» було укладено договір №631697493.
            01.08.2022 ОСОБА_1 звернувся з заявою до відповідача, в якій просив розірвати договір №631697493 від 22.06.2021 та закрити розрахунковий рахунок  НОМЕР_1 , який відкрити АТ «Альфа Банк», МФО банку 300346, номер картки 5355571408659480.
            27.08.2022 позивач отримав відповідь банку від 09.08.2022 за №353777-39.1-б/б якою останній відмовив у розірванні договору.
            Разом з тим, вважає, що вищенаведений договір має бути розірваний, оскільки відкритий клієнтом рахунок повинен бути закритий за заявою клієнта в будь-який час в порядку, передбаченому п. 20.5 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банку - резидентів і нерезидентів №492, затвердженої постановою Правління НБУ 12.11.2003 №492.         
            Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21.04.2023 у задоволенні позову відмовлено (а.с. 42-45).
            Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що чинне законодавство та акцепт не передбачає наявності у позичальника можливості в односторонньому порядку розірвати договір, за яким існують кредитні зобов`язання та заборгованість, яка позивачем не спростована та підтверджується випискою по рахунку.
            В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
            В обгрунтування апеляційної скарги посилається на неврахування судом першої інстанції того, що матеріали справи не містять доказів того, чи було задоволено анкету-заяву та відкрито поточний рахунок, чи  було видано йому за цим договором платіжний інструмент (банківську карту) у спосіб, що дозволяє однозначно встановити отримання такої картки, та чи встановлено відповідний кредитний ліміт і на яку суму.
            При цьому, зазначає, що метою розірвання договору є те, що банк без належних підстав списує грошові кошти та нараховує на них відсотки (а.с. 50-57).
            05.06.2024 до суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість.  
            Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.
            Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
            Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22.06.2021 АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 через мобільний додаток шляхом прийняття АТ «Альфа-Банк» пропозиції ОСОБА_1 на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб було укладено кредитну лінію, продукту «RED» про надання кредиту №6316977493 та випущено міжнародну платіжну картку MasterCard DEBIT WORLD.
Відповідно до п. 12 умов вищевказаного договору сума кредитної лінії складає 159 000,00 грн. (максимальна сума 200 000,00 грн.), процентна ставка 35,99% річних строком дії 5 років. Також було надано позичальнику паспорт споживчого кредиту.
Таким чином, відповідач свої зобов`язання за договором виконав, надавши позивачу кредитну карту з відкриттям кредитної лінії. Вказана обставина стороною позивача не оспорюється та підтверджує те, що між ним та банком було укладено договір №6316977493.
Відповідно до п. 5.7. акцепту клієнт має право відмовитись від угоди протягом чотирнадцяти календарних днів з дня її укладення, про що клієнт має повідомити Банк у письмовій формі. При цьому, протягом семи календарних днів з дати подання вищезазначеного повідомлення Клієнт зобов`язується повернути Банку грошові кошти, одержані згідно з Угодою та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставко, встановленою Угодою. Також Угода може бути достроково припинена за умови дострокового повного погашення Клієнтом кредитної заборгованості за Угодою з урахуванням особливостей визначених договором.
На підтвердження проведення ОСОБА_1 операцій по кредитній картці відповідачем надано суду розрахунок заборгованості та виписку по рахунку НОМЕР_1 .
Відповідно до виписки по рахунку, яка є первинним документом, та розрахунку заборгованості загальна заборгованість станом на 08.11.2022 становить 217 400,85 грн.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитною карткою, робив покупки, та сплачував частково заборгованість (графа 4 розрахунку). В подальшому сплачувати заборгованість перестав (виписка та розрахунок).
Так, у відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Згідно з вимогами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
При цьому, як передбачено ч. 2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Звертаючись до суду з позовом, позивач як на підставу для його задоволення, посилається на те, що вищенаведений договір має бути розірваний, оскільки відкритий клієнтом рахунок повинен бути закритий за заявою клієнта в будь-який час в порядку, передбаченому п. 20.5 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банку - резидентів і нерезидентів №492, затвердженої постановою Правління НБУ 12.11.2003 №492.   
Разом з тим, колегія суддів вважає, що посилання позивача на положення вказаної Інструкції є безпідставними, оскільки така Інструкція врегульовує питання закриття саме поточного рахунку, а не кредитного рахунку, який був відкритий позивачу на підставі укладеного між ними договору № 6316977493.
Натомість, як вірно встановлено судом першої інстанції, жодних підстав для розірвання укладеного між сторонами договору не має, адже чинне законодавство та акцепт не містять положень можливості позичальника в односторонньому порядку розірвати договір, за яким існують кредитні зобов'язання та заборгованість, яка позивачем не спростована та підтверджується випискою по рахунку, яка є первинним документом.
З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного рішення не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи,  а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення.
Крім цього, наведені в апеляційній скарзі доводи, які на думку скаржника, є підставою для скасування рішення суду, є тотожними із його поясненнями на обгрунтування позовних вимог, ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав грунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.
Таким чином, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам позивача належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне і правильне по суті рішення.
При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про розірвання договору - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст постанови складений 28  червня 2024 року.
 
Суддя-доповідач                                                                                    М.І. Оніщук
 
Судді                                                                                               В.А. Шебуєва
 
                                                                                                          О.В. Кафідова