ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року 
м. Київ

справа № 160/7809/19
адміністративне провадження № К/990/8164/24, К/990/16581/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі  матеріалами  у касаційній інстанції адміністративну справу  № 160/7809/19
за позовом фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 до Криворізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки: ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державне підприємство (далі - ДП) Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Діпромісто" імені Ю.М. Білоконя, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, про визнання протиправним та нечинним рішення, провадження у якій відкрито
за касаційними скаргами ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_8 
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.12.2023, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А, суддів Дурасової Ю.В.,                 Лукманової О.М.,
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ 
1. 13.08.2019 ФОП ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила:
визнати  протиправним, нечинним та скасувати рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 № 3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» з моменту його прийняття;
відповідно до частини другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) здійснити захист порушених прав, свобод чи інтересів позивачки в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне рішення є протиправним через те, що затверджуючи технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу відповідач не врахував той факт, що зазначена документація не отримала позитивного висновку Держгеокадастру та містить істотні недоліки в усіх складових цієї технічної документації, які впливають на кінцевий результат визначення базової вартості 1 кв. м земель міста.
2. Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 04.04.2023 позов задовольнив частково.
Визнав протиправним та нечинним рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу».
В задоволенні решти позовних вимог відмовив
3. Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 13.12.2023 скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове судове рішення, яким відмовив в задоволенні позову.
4. 01.03.2024 та 29.04.2024 до Верховного Суду надійшли касаційні скарги ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , у яких, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, скаржники просять скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.12.2023 та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
5. Верховний Суд ухвалами від 10.05.2024 та від 28.05.2024 відкрив касаційні провадження за вказаними касаційними скаргами ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , відповідно, та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
6. 20.05.2024 та 12.06.2024 від Криворізької міської ради до суду касаційної інстанції надійшли відзиви на касаційні скарги ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , відповідно, у яких відповідач просить залишити їх без задоволення, а оскаржувану третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачки постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
7. 17.06.2024 від позивачки та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачки до Верховного Суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначені учасники справи вказують на необґрунтованість доводів Криворізької міської ради, наведених в її відзивах, та просять задовольнити касаційні скарги ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
8. У справі, яка розглядається суди встановили, що ФОП ОСОБА_1 є землекористувачем та орендує земельну ділянку, розташовану в місті Кривому Розі.
На підставі договору від 18.07.2014 № 509-07-2014 Державним підприємством Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя розроблено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу. 
Відповідно до висновку Державного агентства земельних ресурсів України від 10.12.2014 № 1624-14 зазначена технічна документація є такою, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам.
Рішенням Криворізької міської ради від 24.06.2015 № 3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, яка містить, зокрема, середню (базову) вартість 1 кв. м земель міста станом на 01.01.2014 в розмірі 270,60 грн.
Вважаючи рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 № 3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» протиправним, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що недоліки оформлення висновку державної експертизи землевпорядної документації від 10.12.2014 №1624-14, а саме: відсутність в ньому дати затвердження, дати усунення недоліків, незазначення ініціалів, прізвища та назви посади особи, яка засвідчила відповідним записом у висновку експертизи факт усунення недоліків землевпорядної документації свідчать про те, що розроблена ДП Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя технічна документація була безпідставно затверджена спірним рішенням Криворізької міської ради, за відсутності належним чином оформленого висновку державної експертизи.
Суд першої інстанції погодився з висновком судової експертизи з питань землеустрою від 12.12.2022 №42/10.20/2022 про те, що невключення інших земель (крім сільськогосподарських угідь) до площі, яка приймається для визначення базової вартості, зменшило площу таких земель, збільшило витрати на освоєння та облаштування земель та збільшило середню вартість 1 кв. м земель міста Кривий Ріг у порівнянні із розрахунком відповідно до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 №18/15/21/11 (далі - Порядок нормативної грошової оцінки земель), що також свідчить про протиправність спірного рішення органу місцевого самоврядування.
10. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, виходив із того, що позивачка, не погоджуючись з визначеною нормативно грошовою оцінкою земель міста Кривого Рогу та звертаючись до суду з позовом про визнання нечинним спірного рішення міської ради, жодним чином не довела, в чому саме полягає протиправність такого рішення міської ради та яким саме чином воно порушує її права.
Апеляційний суд відхилив посилання суду першої інстанції на висновок судової експертизи з питань землеустрою від 12.12.2022 № 42/10.20/2022, оскільки судовий експерт, який його склав, не був попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України (як це зазначено безпосередньо в тексті самого висновку), а його висновок є необґрунтованим.
Крім того, суд апеляційної інстанції звернув увагу на той факт, що спірне рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» з 01.01.2022 втратило чинність, тобто ще до прийняття судом першої інстанції рішення по суті в цій справі. 
IV. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
11. Касаційні скарги обґрунтувані посиланням на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а також на необхідність відступлення від висновку щодо застосування пунктів 3.1 та 3.2 Порядку нормативної грошової оцінки земель, викладеного у постанові Верховного Суду від 01.06.2022 у справі №280/5928/19 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, в частині визначення видів земельних угідь, які враховуються для визначення базової вартості 1 кв. м. земель міста, а саме щодо необхідності врахування земель під відкритими розробками, кар`єрами, шахтами та відповідними спорудами, які відносяться до забудованих земель промисловості.
Крім того, скаржники зазначають, що суд апеляційної інстанції безпідставно не взяв до уваги інформацію, зазначену у висновку судової експертизи з питань землеустрою від 12.12.2022 р. № 42/10.20/2022, пославшись на формальні причини, зокрема на той факт, що в самому висновку зазначено, що судовий експерт, який складав цей висновок не попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
12. У відзивах на касаційні скарги відповідач, зокрема, звертає увагу суду касаційної інстанції на той факт, що відповідно до пункту 4 рішення Криворізької міської ради від 26.05.2021 №523 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу» спірне в цій справі рішення від 24.06.2015 №3728 втратило чинність з 01.01.2022.  Тобто на час прийняття рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, спірне рішення органу місцевого самоврядування вже не було чинним і як нормативно-правовий акт жодних правових наслідків не породжувало, а тому відсутні підстави для визнання його нечинним.
З огляду на наведене відповідач зазначив, що суд апеляційної інстанції законно та обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове про відмову в задоволенні позову, в зв`язку з чим просить залишити касаційні скарги ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_8 без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції без змін.
13. В додаткових поясненнях до касаційної скарги позивачка та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачки наголошують на тому, що суд апеляційної інстанції встановив обставини, що мають істотне значення для вирішення справи на підставі недопустимого доказу, зокрема, на думку зазначених учасників справи, апеляційний суд безпідставно взяв до уваги висновок судової експертизи від 15.12.2021 №1974 про відповідність технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, який був визнаний необґрунтованим ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2022, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.12.2022.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.
15. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
16. Відповідно до статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
17. Діяльність органів місцевого самоврядування регулюється Законом України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР), який відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
18. Пунктами 24, 35 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України, затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.
19. Відповідно до частини третьої статті 201 Земельного кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.
20. Частиною першою статті 23 Закону України від 11.12.2003 № 1378-IV «Про оцінку земель» (далі - Закон № 1378-IV, в редакції, чинній на час прийняття оспорюваного рішення відповідача) передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.
21. Згідно з частинами першою і другою статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.
22. За визначеннями наведеними в пунктах 18, 19 частини першої статті 4 КАС України, нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
23. Порядком подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 № 34/5 (у редакції Наказу Міністерства юстиції України від 15.05.2013 № 883/5) визначено, що нормативно-правовий акт - офіційний документ, прийнятий уповноваженим на це суб`єктом нормотворення у визначеній законом формі та порядку, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і розрахований на неодноразове застосування.
24. До нормативно-правових актів відносяться прийняті уповноваженими органами акти, які встановлюють, змінюють норми права, носять загальний чи локальний характер, розраховані на невизначене коло осіб та застосовується неодноразово. 
25. Натомість акти індивідуальної дії спрямовуються на врегулювання конкретних актів соціальної поведінки; поширюються лише на персонально визначених суб`єктів; містять індивідуальні приписи (веління, дозволи), розраховані на врегулювання лише окремої, конкретної життєвої ситуації, тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією; не передбачають повторного застосування одних і тих самих юридичних засобів; не мають зворотної дії в часі.
26. У справі, що розглядається, позивачкою оскаржується прийняте відповідачем рішення від 24.06.2015 № 3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу».
27. Зазначеним рішенням органу місцевого самоврядування затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, яка розроблялась, зокрема, з метою визначення розміру земельного податку.
28. З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 № 3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» є нормативно-правовим актом, оскільки прийняте уповноваженим на те суб`єктом владних повноважень, змінює норми права, поширюється на невизначене коло осіб (платників земельного податку, коло яких не є конкретно визначеним) та розраховане на довгострокове та неодноразове застосування.
29. Правові висновки про те, що рішення органу місцевого самоврядування з приводу затвердження нормативної грошової оцінки земель відноситься до нормативно-правових актів неодноразово висловлювались Верховним Судом, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №461/8220/13-а та постановах Верховного Суду від 14.05.2020 у справі №280/2100/19, від 10.06.2021 у справі №823/902/17.
30. Частинами другою та третьою статті 264 КАС України визначено, що право оскаржити нормативно-правовий акт мають, в тому числі особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. 
Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.
31. Як було зазначено вище суди попередніх інстанцій встановили, що позивачка є орендарем земельної ділянки в місті Кривому Розі.
32. З огляду на наведене колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції про те, що рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 № 3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» прав та інтересів позивачки не стосується, оскільки ФОП ОСОБА_1 як особа, яка орендує земельну ділянку в місті Кривому Розі, є суб`єктом правовідносин у яких застосовувалось спірне в цій справі рішення.
33. Разом з тим, Верховний Суд звертає увагу на доводи відповідача про те, що на момент вирішення цієї справи судом першої інстанції рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 № 3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» вже не було чинним і з цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
34. З офіційного вебсайту Криворізької міської ради видно, що рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 №523 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу» (розміщене за посиланням https://so.kr.gov.ua/ua/treezas_so/pg/5162977777_d1/), яке набрало чинності 01.01.2022, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу. 
35. Пунктом 4 рішення Криворізької міської ради від 26.05.2021 №523 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу» визначено, що з моменту набрання чинності цим рішенням, рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» втрачає чинність.
36. Отже, на момент розгляду справи судом першої інстанції спірне рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» втратило чинність на підставі іншого рішення відповідача від 26.05.2021 №523 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу».
37. Приписами частини другої статті 265 КАС України визначено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
38. Отже, положення процесуального законодавства містять імперативне правило, яким по суті визначено повноваження суду при розгляді справи про визнання протиправним та скасування нормативно-правового акту та яке передбачає, що нормативно-правовий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили відповідним судовим рішенням.
39. З огляду на вищевказане імперативне положення КАС України, колегія суддів констатує, що суд не наділений повноваженням визнавати нормативно-правовий акт нечинним з моменту його прийняття, зокрема, й з огляду на те, що останнє може порушувати принцип правової визначеності.
40. При цьому Верховний Суд наголошує, що юридичний спір має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
41. Конституційний Суд України в Рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 (у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес)) зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
42. Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.
43. Завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом. Колегія суддів зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав і захист законних інтересів, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення повинно мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.
44. Той факт, що на момент ухвалення судом першої інстанції рішення від 04.04.2023 оспорюване в цій справі рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 № 3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» втратило чинність, свідчить про відсутність у суду процесуальної можливості визнати нечинним зазначене рішення органу місцевого самоврядування та, відповідно, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій справі незалежно від обґрунтованості позову.
45. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №640/6699/20, від 27.04.2023 у справі №161/16515/16-а, від 08.11.2023 у справі №640/2305/19.
46. Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову, однак неправильно визначив мотиви, якими обґрунтував своє судове рішення, у зв`язку з чим мотивувальна частина постанови суду апеляційної інстанції має бути змінена і викладена в редакції цієї постанови.
47. Щодо доводів скаржників про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 01.06.2022 у справі №280/5928/19 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні колегія суддів зазначає наступне.
48. Згідно з частиною третьою статті 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.
49. Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі №280/5928/19 предметом оскарження було рішення органу місцевого самоврядування, яким було затверджено нормативну грошову оцінку земель міста, яке було чинним як на момент подання позовної заяви, так і на момент розгляду справи по суті судами першої та апеляційної інстанції.
50. Натомість у справі, що розглядається спірне рішення органу місцевого самоврядування втратило чинність на момент вирішення цього спору судом першої інстанції, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визнати його нечинним.
51. Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє доводи скаржників про необхідність відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 01.06.2022 у справі №280/5928/19, з огляду на відмінність фактичних обставин зазначеної справи та справи, що розглядається, що в свою чергу обумовлює різне застосування норм матеріального права та свідчить про відсутність підстав для відступу від зазначеного висновку в рамках розгляду цієї справи.
52. Відповідно до частин першої та четвертої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
53. За вказаних обставин, касаційні скарги ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_8 слід задовольнити частково та змінити постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.12.2023 в частині мотивів відмови в задоволенні позову.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_8 задовольнити частково.
Змінити мотивувальну частину постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 13.12.2023 у справі №160/7809/19, виклавши мотивувальну частину зазначеного судового рішення у редакції цієї постанови. 
В решті постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.12.2023 у справі №160/7809/19 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                            	 	А.І. Рибачук	
судді                                                                                	 	А.Ю. Бучик	
                                        	 	Н.В. Коваленко