КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 358/1173/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/10513/2024
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
26 червня 2024 року                                                                                             м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,
за участю секретаря судового засідання Шаламай Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на рішення Богуславського районного суду Київської області від 10 квітня 2024 року у складі судді Романенко К.С.,
у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про захист порушеного права кредитора, шляхом стягнення заборгованості, яка виникла за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/7333/82/1099005 від 21 травня 2021 року,-
 
В С Т А Н О В И В :
 
У грудні 2022 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/7333/82/1099005 від 21 травня 2021 року в сумі 71 820 грн 27 коп, яка складається із: заборгованості за дозволеним овердрафтом в розмірі - 52 500 грн; заборгованості за недозволеним овердрафтом в розмірі - 19 320 27 коп та судовий збір в розмірі 2 481 грн. 
 
Позов обґрунтовано тим, що 21 травня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» № 010/7333/82/1099005 на умовах якої, банк зобов`язався надати йому кредитні кошти, в межах поточного ліміту, а саме: 52 500 грн, строком на 48 місяців, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. 
 
Перед укладанням та підписанням заяви про надання кредиту, позичальник звернувся до банку із заявою на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» №010/7333/82/1099005, де зазначив, що має намір отримати кредит та бажаний строк кредитування. Своїм підписом під відповідним документом ОСОБА_1 засвідчив, що він отримав та ознайомлений з інформацією про умови кредитування, паспортом споживчого кредиту та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування.  
 
Банк виконав свої зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору.  
 
За розрахунками позивача станом на 15 серпня 2022 року у ОСОБА_1 перед «Райффайзен Банк Аваль», у зв`язку з неналежним виконанням умов договору № 010/7333/82/1099005 від 21 травня 2021 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 71 820 грн 27 коп, яка складається з заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі - 52 500 грн, заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 19 320 грн 27 коп.
 
Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 10 квітня 2024 рокув задоволенні позову АТ «Райффайзен Банк» відмовлено.
 
В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення Богуславського районного суду Київської області від 10 квітня 2024 року та винести постанову про задоволення позовної заяви; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, шо судом відмовлено у задоволенні позову на підставі факту переходу права вимоги до нового кредитора з дня підписання сторонами реєстру боржників 18 квітня 2023 року. З цієї самої дати позивач втратив право вимоги первісного кредитора.
 
Вказує, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову АТ «Райффайзен Банк», суд першої інстанції протирічить своїй позиції висловленій в ухвалі від 21 березня 2024 року, якою заяву представника позивача АТ «Райффайзен Банк» про заміну сторони позивача на його правонаступника з АТ «Райффайзен Банк» на ТОВ «ФК «Кредит Капітал» залишено без задоволення.
 
Скаржник посилається на те, що в матеріалах справи наявні всі необхідні докази відступлення права вимоги, а судом в оскаржуваному рішенні визнано перехід права вимоги згідно відступлення права вимоги №114/2-58 від 13 квітня 2023 року до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та вважає, що існують всі підстави для залучення ТОВ «Кредит-Капітал» в якості правонаступника позивача АТ «Райффайзен Банк» та задоволення позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
 
Учасники справи в судове засідання не заявилися, про розгляд справи повідомлялися належно, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд справи за їх відсутності.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з задоволенням позовних вимог, на підставі наступного.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.
 
Судом встановлено, що відповідно до заяви на отримання кредиту від 21 травня 2021 року за програмою кредитування "Кредитна картка", ОСОБА_1   просив відкрити на його ім`я поточний рахунок, встановити ліміт кредитування у розмірі 52 500 грн строк 48 місяців, тарифний план Кредитна картка «100 днів» (а.с. 9 т.1).
 
Відповідно до п. 1.6 складеної Заяви про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту "Кредитна картка" № 010/7333/82/1099005, процентна ставка за користування кредитом фіксована і становить 48 % річних (а.с. 9 т.1).
 
Із наведеного слідує, що Заява про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту "Кредитна картка" від 21 травня 2021 року є укладеним з додержанням письмової форми та підписаний відповідачем.
 
Відмовляючи у задоволенні позову районний суд виходив з того, що Оскільки з укладанням договору відступлення права вимоги № 114/2-58 від 13.04.2023 за умовами, якого право вимоги за кредитним договором N 010/7333/82/1099005 від 21.05.2021 перейшло до нового кредитора, з дня підписання сторонами реєстру боржників 18.04.2023, то з цієї самої дати АТ "Райффайзен Банк" втратив право вимоги первісного кредитора.
 
Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можливо з наступних підстав.
 
Так, зі справи убачається, що ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 21 березня 2024 року заяву представника позивача АТ «Райффайзен Банк» про заміну сторони позивача на його правонаступника у цивільній справі № 358/1173/22 з АТ «Райффайзен Банк» на ТОВ «ФК «Кредит Капітал» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №010/7333/82/1099005 - залишено без задоволення.
 
Вказана ухвала була оскаржена до суду апеляційної інстанції і за результатами її перегляду  постановою Київського апеляційного суду від 26 червня 2024 року  замінено сторону позивача АТ «Райффайзен Банк» по справі № 358/1173/22 на його правонаступника - ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».
 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
 
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
 
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
 
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
 
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
 
Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.
 
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
 
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
 
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
 
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
 
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
 
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
 
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
 
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
 
При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.
 
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
 
Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
 
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
 
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
 
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
 
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Згідно з положеннями статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
 
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
 
У спірних правовідносинах саме на Банк покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.
 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та міжнародних стандартів фінансової звітності.
 
Згідно з частиною третьою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.
 
До позову була надана банківська виписка (облікова) з рахунків позичальника, яка є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2018 року у справі № 910/1580/18; від 23 вересня 2019 року у справі № 910/10254/18.
 
У справі, що переглядається, кредитор  довів належними і допустимими доказами факт укладення між ним та відповідачем кредитного договору, надання позичальнику кредитних коштів (виписка по картковому рахунку, кредитним договором, умовами надання кредитної карти, заявою про відкриття карткового рахунку), тобто виконання належним чином своїх обов`язків, та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань.
 
Відмова у позові з підстав того, що АТ «Райффайзен Банк» не є суб`єктом права вимоги за кредитним зобов`язанням, при цьому відмовивши у задоволенні заяви про заміну позивача на його правонаступника за наявності підстав до задоволення позову є порушенням прав позивача на повернення коштів за зобов`язанням, яке не виконується. 
 
Із наведеного слідує, що заява про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту "Кредитна картка" №010/7333/82/1099005 є укладеним з додержанням письмової форми та підписаний відповідачем.
 
Отже, встановлено, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, вони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Відповідач повністю погодився з умовами кредитного договору, в якому, зокрема, чітко вказано розмір відсотків за користування кредитом, що підтверджується наявністю його особистого підпису.
 
Проте, всупереч вимогам пунктів 1.2, 3.2.2 та 3.2.3 Заяви про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту "Кредитна картка" №010/7333/82/1099005 від 21.05.2021, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно з умовами договору погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 15.08.2022 заборгованість позичальника перед банком складає: становить 71 820 грн 27 коп, яка складається із: заборгованості за дозволеним овердрафтом в розмірі - 52 500 грн (тіла кредиту); заборгованості за недозволеним овердрафтом в розмірі - 19 320, 27 грн. (відсотків).
 
Суд першої інстанції  ухвалюючи рішення, на вищевикладене уваги не звернув, залишивши поза увагою погодження між сторонами суми кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом в Заяві про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту "Кредитна картка" №010/7333/82/1099005 від 21.05.2021 та дійшов помилкового висновку про відмову в позові.
 
Колегія суддів, перевіривши надані позивачем розрахунок заборгованості, а також виписку по рахунку, вважає, що до стягнення підлягає заборгованість за кредитним договором від 21.05.2021 у розмірі, визначеному позивачем, а саме на загальну суму 71 820 грн 27 коп.
 
Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
 
Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про задоволення позовних вимог АТ «Райффайзен Банк», правонаступником якого є ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.
 
За частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
За розгляд справи в суді першої інстанції з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" підлягає  стягненню судовий збір, у сумі  6 202 грн 50 коп (2481 + 3721,50).
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.
 
Рішення Богуславського районного суду Київської області від 10 квітня 2024 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов акціонерного товариства «Райффайзен Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.
 
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ: 35234236, адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корп., 3-й поверх) заборгованість за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/7333/82/1099005 від 21 травня 2021 року в сумі 71 820 грн 27 коп, яка складається із: заборгованості за дозволеним овердрафтом в розмірі - 52 500 грн та заборгованості за недозволеним овердрафтом в розмірі - 19 320 27 коп.
 
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ: 35234236, адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корп., 3-й поверх) судові витрати пов`язані з розглядом справи в сумі 6 202 грн 50 коп.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повне судове рішення складено 04 липня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: