ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року 
м. Київ

справа № 320/14580/23
адміністративне провадження № К/990/10729/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу №  320/14580/23
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення і вимоги,
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду (суддя Перепелиця А. М.) від 12 липня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Епель О. В., Карпушова О. В., Мєзєнцев Є. І.) від 27 лютого 2024 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09 листопада 2022 року № 10763/10-36-24-06/2263919134, № 10760/10-36-24-06/2263919134, № 10761/10-36-24-06/2263919134, № 10762/10-36-24-06/2263919134, №  10757/10-36-24-06/2263919134, №  10758/10-36-2406/2263919134, №  10759/10-36-24-06/2263919134;
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 09 листопада 2022 року № Ф-10764/10-36-24-06/ 2263919134 .
2. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року було відкрито провадження у справі.
3. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року, позовну заяву залишено без розгляду.
4. Не погодившись із ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року, ОСОБА_1 20 березня 2024 року звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права просив їх скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
5. Ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу. Витребувані матеріали справи.
6. 20 березня 2024 року до Верховного Суду від Головного управління ДПС у Київській області надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому останнє просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року залишити без змін.
7. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
8. Як свідчать матеріали справи та було встановлено судами попередніх інстанцій, у період з 21 вересня 2022 року по 27 вересня 2022 року Головним управлінням ДПС у Київській області проводилась документальна позапланова виїзна перевірка ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи та з питань нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2017 року по 16 квітня 2020 року, за результатами якої складено Акт перевірки № 9425/10-36-24-06/ 2263919134 від 04 жовтня 2022 року.
9. За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області винесені податкові повідомлення-рішення від 09 листопада 2022 року:
- № 10763/10-36-24-06/2263919134 форма «Р» про збільшення грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість у сумі - 12  093  387,61 грн та штрафних санкцій - 1  209  338,76 грн;
- № 10760/10-36-24-06/2263919134 форма «Р» про збільшення грошового зобов`язаннями за податковими зобов`язаннями з єдиного податку у сумі 197  431,76 грн та штрафних санкцій - 19  743,18 грн;
- № 10761/10-36-24-6/2263919134 форма «Р» про збільшення грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями з податку на доходи фізичних осіб у сумі - 10  379  110,95 грн та штрафних санкцій - 1  037  911,10 грн;
- № 10762/10-36-24-06/2263919134 форма «Р» про збільшення грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням зі сплати військового збору у сумі - 864  824,91 грн та штрафними санкціями - 84  482,49 грн;
- № 10757/10-36-24-06/2263919134 форма «ПС» про застосування штрафних санкцій у розмірі 1  360 грн;
- № 10758/10-36-24-06/2263919134 форма «ПС» про застосування штрафних санкцій у розмірі 10  200 грн;
- № 10759/10-36-24-06/2263919134 форма «ПС» про застосування штрафних санкцій у розмірі 10 200 грн.
10. Крім того 09 листопада 2022 року Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-10764/10-36-24-06/ 2263919134 у сумі 368  814,36 грн.
11. 30 листопада 2022 року позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному до ДПС України.
12. Рішенням ДПС України від 26 січня 2023 року № 1904/6/99-00-06-01-04-06 скарга позивача була залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.
13. Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення та вимогу про сплату боргу протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
14. Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом.
15. Такий висновок судів попередніх інстанцій мотивований тим, що строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення за умови попереднього використання досудового порядку вирішення становить місяць, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.
16. Водночас судами наголошено, що норма пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України (далі - ПК України) є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), має перевагу в застосуванні у податкових спорах та встановлює строк для оскарження рішень, зокрема податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, контролюючого податкового органу протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження, відповідно до пункту 56.17 ПК України.
17. При цьому суди зауважили, що за змістом підпункту 69.9 пункту 69 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (на який покликається позивач стверджуючи, що строк звернення до суду з цим позовом ним не пропущений), вказана норма не поширюється на спірні правовідносини, оскільки вона не має жодного відношення до процесуального строку звернення до суду та стосується лише правовідносин платника податків із контролюючими органами.
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
18. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
19. Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено те, що судами попередніх інстанцій невірно застосовано підпункту 69.9 пункту 69 розділу XX «Перехідні положення» ПК України що стосується строків судового оскарження рішень Державної податкової служби.
20. Зокрема, скаржник вказує, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не здійснили системного аналізу підпункту 69.9 пункту 69 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та статті 56 ПК України, і помилково ототожнили поняття адміністративного та судового оскарження, так наслідок, невірно застосували вказані норми.
21. При цьому, скаржник зауважує, що ще 03 листопада 2022 року було внесено зміни до ПК України в частині обрахування перебігу строків для судового оскарження рішень Державної податкової служби. Зокрема, відповідно до Закону України від 03 листопада 2022 року № 2719-ІХ (набув чинності 25 листопада 2022 року) змінено редакцію підпункту 69.9 пункту 69 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, яка діяла в період виникнення права позивача на судове оскарження - подання позовної заяви, і яка чітко встановила, що визначені в ПК України строки зупинено.
22. Таким чином, строк встановлений в пункті 56.19 статті 56 ПК України на звернення до суду з позовною заявою, як строк встановлений податковим законодавством, відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 розділу XX «Перехідні положення» ПК України зупинено до 01 серпня 2023 року. Позовну заяву ж подано 24 квітня 2023 року, тобто в межах дії зупинених строків, а тому такий строк не може бути пропущено. 
23. Крім того скаржник вказує, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях посилаючись на висновки Верховного Суду викладені в постанові від 26 листопада 2020 року по справі № 500/2486/19, не врахували, що вони сформовані до внесення змін до ПК України, зокрема підпункту 69.9 пункту 69 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, і відповідно не охоплюють вказану норму.
24. Окремо скаржник звертає увагу й на те, що при постановленні ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, Київський окружний адміністративний суд, а надалі, і апеляційний суд не врахували предмет оскарження, який містить оскарження як податкових повідомлень-рішень так і вимоги про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску.
25. Так, скаржник вказує, що Вимога № Ф-10764/10-36-24-06/2263919134 від 09 листопада 2022 року не є рішенням контролюючого органу в розумінні ПК України і має відмінну від податкових повідомлень-рішень процедуру оскарження, яка визначена частиною четвертою статті 25 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI).
26.Скаржник вважає, що оскільки процедура досудового врегулювання по оскарженню вимоги про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску не відбулася, а Закон № 2464-VI не встановлює спеціальний строк для судового оскарження слід застосовувати загальні строки визначені в статті 122 КАС України.
27. Отже, оскільки вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2022 року позивач отримав 19 листопада 2022 року, строк її оскарження закінчується 19 травня 2023 року. Позивач звернувся до суду з позовною заявою 24 квітня 2023 року, тобто в межах строку звернення до суду.
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ 
28. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування апеляційним судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
29. Перевіряючи наведені у касаційній скарзі доводи позивача щодо своєчасності звернення ним до суду з позовом про оскарження перелічених вище податкових повідомлень-рішень, колегія суддів виходить з такого.
30. Частина перша статті 122 КАС України визначає, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
31. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).
32. Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
33. Згідно з пунктом 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
34. У разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті (пункт 56.19 статті 56 ПК України).
35. У постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19 Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
36. Отже, за сформованою судовою практикою, строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення за умови попереднього використання досудового порядку вирішення становить місяць, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.
37. Поряд із цим, судами враховано, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку з введенням воєнного стану введено тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану (стаття 1).
38. У подальшому строки воєнного стану неодноразово продовжувались Законами України на підставі відповідних Указів Президента України. Станом на час розгляду справи воєнний стан триває.
39. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 03 березня 2022 року № 2118-IX, який набрав чинності з 07 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-ІХ), внесено до підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пункт 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
40. Також цим законом доповнено ПК України підпунктом 69.9 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, якою було передбачено, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
41. Закон від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнив статтю 102 пунктом 102.9, яким передбачив, що на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
42. У зв`язку з прийняттям Законів від 24 березня 2022 року № 2142-IX та від 12 травня 2022 року № 2260-IX цей пункт викладений у такій редакції: на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
43. Тобто, за цією нормою, перебіг відповідних строків, крім окремо передбачених ПК України випадків, зупинений.
44. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року №2260-ІХ (далі - Закон № 2260-ІХ), який набрав чинності 27 травня 2022 року, підпункт 69.9 розділу XX «Перехідні положення» ПК України викладений у такій редакції:
Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:
дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригуванню до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;
строків проведення камеральних перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення за результатами камеральних перевірок, нарахування пені;
строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення, адміністративного арешту майна за результатами фактичних перевірок.
45. Необхідно зазначити, що ПК України оперує терміном «оскарження рішення» не лише в контексті адміністративного оскарження, а й судового оскарження, про що свідчать безпосередні положення статті 56 ПК України (Оскарження рішень контролюючих органів). Згідно з практикою Верховного Суду, саме цими положеннями визначений строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення в разі використання процедури адміністративного оскарження.
46. Отже, з 27 травня 2022 року поновили перебіг строки звернення до суду, зупинені Законом №  2118-ІХ.
47. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 01 червня 2023 року у справі № 300/4156/22 та від 18 квітня 2024 року у справі № 420/11771/23.
48. Отже, за сформованою судовою практикою, яка є обов`язковою для врахування, строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення за умови попереднього використання досудового порядку вирішення становить місяць, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.
49. Як підтверджується встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставинами спірні податкові повідомлення-рішення прийняті Головним управлінням ДПС у Київській області           09 листопада 2022 року.
50. При цьому, рішення про відмову в задоволенні скарги в порядку адміністративного оскарження прийняте Державною податковою службою України 26 січня 2023 року (отримане позивачем 31 січня 2023 року).
51. Зважаючи на викладене та з урахуванням усталеної судової практики, яка вже тривалий час існувала до виникнення спірних правовідносин, позивач звернувся до суду 26 квітня 2023 року, тобто з явно пропущенням встановленого місячного строку звернення до суду.
52. Суди попередніх інстанцій зазначені вище висновки Верховного Суду врахували та дійшли обґрунтованого висновку, що строки звернення до суду не є зупиненими.
53. Верховний Суд враховує, що вказані вище висновки судів першої та апеляційної інстанцій є результатом оцінки наявних у їх розпорядженні доказів. Суд касаційної інстанції не може не погодитись із такими, оскільки така оцінка судами здійснена з дотриманням вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування всіх обстави справи на підставі належних та допустимих доказів.
54. Згідно із статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
55. ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.
56. Отже, за практикою ЄСПЛ, застосування судом наслідків пропущення строків звернення до суду саме по собі не є порушенням права на доступ до суду.
57. Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
58. Касаційна скарга, в частині висновків про дотримання строку звернення до суду з позовом про оскарження перелічених вище податкових повідомлень-рішень, не містить доводів та доказів, які б доводили помилковість встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи або їх неправильної оцінки.
59. Перевіряючи наведені у касаційній скарзі доводи щодо дотримання строку звернення до суду з позовом про визнання протиправною і скасування вимоги зі сплати єдиного внеску, колегія суддів виходить з такого.
60. Відповідно до частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
61. Як встановлено у частині другій статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
62. Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
63. Питання строків звернення до суду як і з попереднім використанням платником податків досудового порядку вирішення спору, так і без застосування зазначеної процедури було предметом неодноразового розгляду Верховним Судом і станом на сьогодні практика Верховного Суду з цього питання є сформованою і усталеною.
64. Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI.
65. Згідно з абзацами четвертим - шостим частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.
Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
66. У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку (абзаци восьмий, дев`ятий частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI).
67. За змістом преамбули Закону № 2464-VI цей Закон може, зокрема, встановлювати особливості адміністративної процедури досудового врегулювання спорів, але не може визначати порядок судового оскарження з порушенням гарантій платника єдиного внеску.
68. Закон № 2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку для оскарження до суду вимоги про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску.
69. Отже, платник єдиного соціального внеску для захисту своїх прав і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС, а не статтею 25 Закону № 2464-VI.
70. Відповідний правовий висновок щодо строку звернення до суду з позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі № 580/3469/19.
71. При цьому, незважаючи на те, що судом сформульовано у цій постанові правовий висновок щодо строку оскарження у судовому порядку вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску після застосування процедури адміністративного оскарження вимоги, це не змінює підхід до застосування строку звернення до суду з позовами у такій категорії справ і у випадку, якщо вимога не була оскаржена в адміністративному порядку.
72. Вказана позиція сформована Верховним Судом в постанові від 05 березня 2021 року у справі №640/9172/20.
73. 26 листопада 2020 року Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову у справі № 580/3469/19, у якій зазначив, що граматичне тлумачення змісту пункту 56.18 статті 56 ПК України дає підстави для висновку, що вказана норма не встановлює процесуальних строків звернення до суду. Абзац перший цієї норми презюмує право платника податків використати судовий порядок оскарження відповідного рішення контролюючого органу та встановлює момент виникнення права на відповідне оскарження - з моменту отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу. Також він передбачає, що при реалізації такого права необхідно враховувати строки давності, установлені статтею 102 ПК України. 
74. Виходячи з наведених вище мотивів, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював правовий висновок згідно з яким норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
75. В подальшому в ході становлення правового підходу у постанові від 27 січня 2022 року у справі № 160/11673/20 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював правову позицію, відповідно до якої процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Судова палата вважає, що такий висновок не суперечить пункту 56.18 статті 56 ПК України, який закріплює право на звернення до суду з позовом у будь-який момент після отримання такого рішення, але при реалізації цього права має враховуватися строк давності».
76. Отже, з огляду на сталу судову практику, при визначенні строку звернення до суду щодо оскарження вимог про сплату боргу (недоїмки) та рішень податкового органу про нарахування податкових зобов`язань (штрафів) застосовуються саме вимоги частини другої статті 122 КАС України.
77. Як свідчать матеріали справи вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2022 року № Ф-10764/10-36-24-06/ 2263919134 позивач отримав 19 листопада 2022 року, і в адміністративному порядку не оскаржував. 
78. Колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій у спірних правовідносинах неправильно застосували пункти 56.18, 56.19 статті 56 ПК України та частину другу статті 122 КАС України, формулюючи висновок, що строк для звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження вимоги становить один місяць, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження за результатами розгляду скарги на цю вимогу. 
79. Суди не врахували, що отримавши 19 листопада 2022 року спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки), позивач звернувся до суду з позовом 24 квітня 2023 року, тобто у строк, визначений частиною четвертою статті 122 КАС України.
80. Отже, неправильне встановлення фактичних обставин призвело до помилкового визначення строку звернення до суду з адміністративним позовом, в частині вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 09 листопада 2022 року № Ф-10764/10-36-24-06/ 2263919134 , суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду та наявність підстав для повернення позовної заяви.
81. Згідно з частиною першою статті 353 КАС України, підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
82. За наведеного правового регулювання та обставин справи, Верховний Суд констатує, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
83. Таким чином, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення, в частині вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 09 листопада 2022 року № Ф-10764/10-36-24-06/ 2263919134 , - скасуванню із направленням справи в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 345, 349, 350, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року у справі №  320/14580/23 в частині залишення без розгляду позовних вимог про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2022 року № Ф-10764/10-36-24-06/2263919134 скасувати, а справу в цій частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В решті ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                       М. М. Яковенко
Судді                                                                                                    І. В. Дашутін
                                                                                                                                 О. О. Шишов