УХВАЛА
21 серпня 2024 року 
м. Київ 
справа № 620/14261/23
адміністративне провадження № К/990/30201/24 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О. О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2024 року про виправлення описки у справі №620/14261/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліський аграрно-резервний фонд» до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
установив:
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
На зазначене рішення суду позивачем було подано апеляційну скаргу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2024 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліський аграрно-резервний фонд» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року задоволено. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліський аграрно-резервний фонд» до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
В подальшому до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якій відповідач просив виправити описку в постанові   Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2024 року.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Чернігівській області про виправлення описки в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у цій справі, відмовлено.       
02 серпня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Чернігівській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі №620/14261/23, у якій скаржник просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про виправлення описки та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України суд звертає увагу на таке.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму процесуального права порушено судами першої та (або) апеляційної інстанцій, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Разом з тим, касаційна скарга не містить належного обґрунтування, в чому саме полягало порушення судом апеляційної інстанції вказаних процесуальних норм.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідач реалізовує своє право на касаційне оскарження ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2024 року вже вдруге. Ухвалою від 16 липня 2024 року Верховний Суд вже повертав касаційну скаргу Головному управлінню ДПС у Чернігівській області. У цій ухвалі Верховний Суд наголошував на чітких передбачених КАС України вимогах, за дотримання яких суд касаційної інстанції наділений повноваженнями відкрити касаційне провадження у справі. 
Втім, звертаючись до суду з цією касаційною скаргою, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом.
Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені, передбачені цим Кодексом, підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2024 року про виправлення описки у справі №620/14261/23 повернути скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                О. О. Шишов