УХВАЛА
 
23 липня 2023 року
м. Київ
 
справа № 760/27619/23
провадження № 61-8449ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2024 року за заявою Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк», про розкриття інформації, що містить банківську таємницю,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
 
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у листопаді 2023 року Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області звернулося до суду із заявою, в якій просило зобов`язати ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» надати до Головного управління ДПС у Запорізькій області інформацію в паперовому або електронному вигляді про обсяг та рух коштів по рахунку ППФО ОСОБА_1 , а саме інформацію про рух грошових коштів на розрахункових рахунках: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 з 01 січня 2017 року по дату закриття рахунку, № НОМЕР_3 з дати відкриття рахунку 17 жовтня 2018 року по дату закриття рахунку, в розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування, кодів ЄДРПОУ.
Позовна заява мотивована тим, що Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області отримало відомості від державного реєстратора про припинення з 05 січня 2021 року підприємницької діяльності платника податків фізичною особою ОСОБА_1 . Підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою, а також відомості відповідної реєстраційної картки. Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особі продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності.
 
Згідно з п. 8 розділу IV Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року № 1162, процедури зняття з обліку платників єдиного внеску фізичних осіб-підприємців в органі ДПС розпочинаються у разі надходження від державного реєстратора відомостей про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця із зазначенням номера та дати внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Платник єдиного внеску (фізична особа - підприємець) знімається з обліку після проведення передбаченої законодавством перевірки, здійснення остаточного розрахунку зі сплати єдиного внеску та закриття інтегрованих карток платника.
 
На підставі наказу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області від 19 травня 2023 року № 819-п та направлення від 19 травня 2023 року № 1081, виданих Головним управлінням Державної податкової служби у Запорізькій області, з 19 травня 2023 року повинна була розпочатись документальна позапланова виїзна перевірка ППФО ОСОБА_1 .
 
Фахівцями Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області 19 травня 2023 року здійснено вихід за податковою адресою платника: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою знаходився приватний будинок. На стук у хвіртку ніхто не відчинив.
 
Відповідно до п.п. 1.4.5 п. 1.4 Розділу І Наказу від 04 вересня 2020 року № 470 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків», складено акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків - фізичної особи за податковою адресою від 22 травня 2023 року № 504/08-01-24-07/ НОМЕР_4 . Другий примірник акта направлено ППФО ОСОБА_1 в порядку, передбаченому п. 2 статті 42 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ (із змінами) за податковою адресою (№ відправлення 6906808751365 від 22 травня 2023 року).
 
24 травня 2023 року Головним управлінням Державної податкової служби у Запорізькій області направлено запит № 4371/5/08-01-24-07-09 до Головного управління національної поліції у Запорізькій області про встановлення місцезнаходження платника податків за податковою адресою.
 
Також, 01 серпня 2023 року було направлено запит № 6447/5/08-01-24-07-09 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання платника податків.
 
На адресу ППФО ОСОБА_1 було направлено запит від 05 січня 2023 року № 288/6/08-01-24-07-09 про надання документів та інформації та документального підтвердження. Запитувана інформація надана не була.
 
Відповідно пп. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-1 (із змінами і доповненнями), платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця.
 
Відповідно до інформаційних даних АІС «Податковий блок» платник податків - фізична особа ОСОБА_1 для проведення розрахунків використовувала наступні банківські рахунки в ПАТ АБ «Укргазбанк»: № 26051924418622, №  НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 . Враховуючи той факт, що ГУ ДПС у Запорізькій області станом на дату подання заяви неможливо розпочати проведення документальної позапланової виїзної перевірки, з метою здійснення контролю за додержанням податкового, валютного та іншого законодавства виникла необхідність у направленні заяви до суду для отримання рішення про надання інформації, що містить банківську таємницю.
 
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 травня 2024 року, у задоволені заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області відмовлено
 
Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС) 10 червня 2024 року через підсистему «Електронний Суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2024 року, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.
 
У касаційній скарзі посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи. 
 
У липні 2024 року на виконання ухвали Верховного Суду від 17 червня 2024 року особою, яка подала касаційну скаргу, через підсистему «Електронний Суд» подано заяву на усунення недоліків, а саме подано уточнену касаційну скаргу, у якій просять скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.
 
Підставою, на якій подається касаційна скарга, ГУ ДПСпосилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, у випадку якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2023 року у справі 758/6507/18 та застосованих судами під час розгляду справи (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України). 
 
Касаційна скарга підлягає поверненню з таких мотивів.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Тлумачення вказаних норм ЦПК України дозволяє зробити висновок, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України, має бути в касаційній скарзі мотивовано обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, з чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовним обґрунтуванням мотивів такого відступлення.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 394 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
 
Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала (частина шоста статті 393 ЦПК України).
 
Аналіз касаційної скарги свідчить, що у ній відсутнє вмотивоване обґрунтування необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. Сама по собі вказівка на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах не свідчить про обґрунтування особи, яка подала касаційну скаргу, підстав касаційного оскарження та не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України). Тому ГУ ДПС не виконано вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, і згідно пункту 4 частини четвертої статті 394 ЦПК України, касаційна скарга підлягає поверненню. 
 
Керуючись статтями 260, 389, 392, 393, 394 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2024 року повернути.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                              І. О. Дундар