ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 липня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/12984/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чабаненко С.В. (доповідач),
                               суддів:  Юрко І.В., Білак С.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 в адміністративній справі №160/12984/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1  Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1  Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України, в якій позивач просить: 
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , з 01 лютого 2023 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн на місяць, починаючи з 01 лютого 2023 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 в адміністративній справі №160/12984/23 в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, позивачем подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, що ОСОБА_1 з 10 березня 2022 року проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.03.2022 №5.
У позовній заяві позивач зазначив, що з 01.02.2023 по 31.05.2023 нарахування та виплата додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн відповідачем не здійснювались. 
Позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з рапортом від 05.04.2023, в якому, з-поміж іншого, просив надати йому інформацію про нарахування та виплату додаткової щомісячної грошової винагороди за період з березня 2022 року по березень 2023 року.
Військова частина НОМЕР_1 надала позивачеві відповідь, викладену у листі № 815 від 26.04.2023, в якій повідомила про те, що за період служби позивача по січень 2023 року військовою частиною здійснювалось нарахування та виплата додаткової грошової допомоги у розмірі 30000 грн, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» та наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам». Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам. Відповідно до п. 2 розділу ХХХІV зазначеного Порядку на період дії воєнного стану додаткова винагорода згідно з вказаною постановою Кабінету Міністрів України виплачується в розмірі 30000 грн військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями. До військової частини надійшло окреме доручення Міністерства оброни України від 06 березня 2023 року № 5718/з та телеграма Начальника головного штабу першого заступника Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 24.03.2023 № 518/7.2/7-3/55, щодо роз`яснення порядку виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 30000 грн, в якій зазначено, що виплата здійснюється відповідно до бойових наказів (розпоряджень) командирів, військовослужбовцям військових частин Державної спеціальної служби транспорту, які здійснюють охорону та оборону об`єктів державного значення в умовах надзвичайного стану і особливого періоду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 № 1833-034 «Про затвердження переліку об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного стану і особливого періоду». Враховуючи те, що позивач здійснює охорону та оборону об`єкту державного значення відповідно до бойового розпорядження Голови Державної спеціальної служби транспорту від 20.06.2022 № 74, який не входить до переліку об`єктів державного значення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 № 1833-034 «Про затвердження переліку об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного стану і особливого періоду», виплати додаткової винагороди не здійснювались. 
Позивач не погоджується з такою позицією відповідача, тому й звернувся з цим позовом до суду.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, колегія суддів зазначає, що частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, який діє й на час апеляційного перегляду справи.
Приписами ст. 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), в редакції Постанови від 20.01.2023 № 43, чинної з 21.01.2023, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної спеціальної служби транспорту виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством оборони, але не більше ніж до 50000 гривень.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно з пунктом 2-1 Постанови №168, в редакції Постанови від 20.01.2023 № 43, чинної з 21.01.2023, установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.
«Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», що затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», згідно з наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 177/39233, та який набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01.02.2023.
Так, відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
30000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;
із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.
Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.
Отже, з 01.02.2023 року додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень виплачується військовослужбовцям, які зокрема здійснюють протиповітряне прикриття та наземну оборону об`єктів саме критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями.
Так, зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивач виконує бойові завдання з охорони та оборони об`єкту державного значення згідно розпорядження Голови Державної спеціальної служби транспорту від 20.06.2022 №74.
Водночас, колегія суддів враховує, що матеріалами справи не підтверджено, що об`єкт державного значення, охорону якого позивач здійснював у спірний період з 01 лютого 2023 року по 31 травня 2023 року, входить до переліку об`єктів критичної інфраструктури, який затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 № 1229-рс-ОП «Про затвердження переліку об`єктів критичної інфраструктури (І категорії критичності), які потребують першочергового прикриття від повітряних ударів противника».
Таким чином, є обґрунтованими доводи відповідача про те, що об`єкт державного значення, охорону якого здійснював позивач у спірний період, не включений до переліку об`єктів критичної інфраструктури.
Відтак, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач, як військовослужбовець Державної спеціальної служби транспорту, у спірний період з 01 лютого 2023 року по 31 травня 2023 року, здійснював протиповітряне прикриття та наземну оборони саме об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовим розпорядженням, що свідчить про відсутність підстав для виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень. Натомість, позивач у спірний період здійснював лише охорону та оборону об`єкту державного значення.
З цих підстав, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач правомірно з 01.02.2023 року припинив виплату позивачу додаткової винагороди, передбачену постановою № 168, на підставі положень Порядку №260, який в свою чергу був доповнений на виконання пункту 2-1 Постанови №168.
Отже, доводи апеляційної скарги повністю спростовуються зібраними у справі доказами,  та не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.
Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 в адміністративній справі №160/12984/23,-  залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 в адміністративній справі №160/12984/23,- залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом. 

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак