ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1162/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №692/283/24 	Левченко Л.О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       17 липня 2024 року м. Черкаси   :

Черкаський апеляційний суд в складі колегії: 

судді-доповідача                        Новікова О. М., 
суддів:                                Василенко Л. І., Карпенко О. В., 
секретаря                                Винник І.М.,

розглянувши відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 07 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, –

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 12.03.2024 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 12.09.2009 року. Від даного шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 11.09.2013 року шлюб між сторонами розірвано і з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) позивача щомісячно.
Позивач вважає, що є підстави для зменшення розміру аліментів на утримання сина, оскільки у нього змінився як сімейний, так і матеріальний стан. Зокрема, зросла кількість осіб, які перебувають на його утриманні. Так, 12.06.2016 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 , яка з 21.06.2023 року по 04.04.2026 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, доходів не має та потребує матеріальної допомоги. Також від шлюбу з ОСОБА_4 позивач має дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебувають на його матеріальному утриманні.
Позивач вказав, що таким чином на його утриманні перебувають 4 особи: дружина та 3 дитини. Тому вважає, що розмір аліментів є завищеним, а сума аліментів вираховується з нього без врахування потреб інших дітей та утриманців, що порушує принцип пропорційності та унеможливлює здійснення матеріального забезпечення дітей і дружини на належному однаковому рівні. Також не дає змоги задовольнити особисті потреби позивача. 
ОСОБА_1 зазначив, що має кредитні зобов`язання у АТ КБ «Приватбанк» та станом на кінець 2023р. його кредитний баланс є від`ємним, кредитні відносини тривають близько 3 років і повністю закрити кредит він не може за браком коштів.
Оскільки мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років становить 3196,00 грн., а відрахування на утримання сина за місцем його роботи становлять 7000,00 грн., то зменшення аліментів до розміру 1/8 його доходів становитиме 3500,00 грн., що перевищуватиме як мінімальний гарантований, так і мінімальний рекомендований розмір аліментів та у повній мірі забезпечить ОСОБА_3 належний рівень умов життя та розвитку, не стане надмірним тягарем для позивача і надасть йому можливість забезпечувати інших дітей та дружину на рівні, що відповідатиме їх інтересам.
Тому просив зменшити розмір аліментів, визначений рішенням суду у справі № 692/1094/13-ц. від 11.09.2013 року на утримання ОСОБА_3 з 1/4 до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відкликати з Драбівського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) виконавчий лист у справі № 692/1094/13-ц.
Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 07 травня 2024 року в задоволенні позову відмовлено, з підстав того, що позивач не довів неможливість сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі. Виходячи з принципів якнайкращого забезпечення інтересів дитини ОСОБА_3 , суд не вбачав підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів.        
Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Миколаєнко В. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги.
Вказав, що позивачем наведено суду достатні доводи та докази про те, що є всі підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки в судовому засіданні апелянтом було надано достатньо доказів того, що у нього змінився сімейний стан: він одружився, від другого шлюбу має двох синів, він єдиний працюючий у сім`ї, оскільки дружина перебуває у декретній відпустці. Вказує, що зміна сімейного стану платника аліментів є самостійною підставою для зміни їх розміру.
У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача зазначає, що доводи апеляційної скарги не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки у позивача матеріальний стан не погіршився, а зміна сімейного стану позивача не є підставою для зменшення розміру аліментів. 
Просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду залишити без змін.
В судове засідання апеляційного суду сторони, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи не з`явились. Відповідно до приписів ч. 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Встановлено, що рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 11.09.2013 року по справі № 692/1094/13-ц шлюб між ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 29 серпня 2013 року, тобто з дня подання даної позовної заяви до суду, до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 12.07.2016 року, виданого Драбівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 12 липня 2016 року, про що складено відповідний актовий запис № 23, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_8 .
Відповідно до копії довідки управління кадрового забезпечення ГУНП в Черкаській області №674/12/12/02-2024 від 28.02.2024 року ОСОБА_4 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 21.06.2023 року по 04.04.2026 року.
Згідно з копією Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 01.03.2024 року № 2310-24-00496 від 01.03.2024 року ОСОБА_4 за період січень 2023 - червень 2023 року отримувала доходи у ГУНП в Черкаській області як виплату військовослужбовцям, у червні 2023 року – у ППО ГУНП в Черкаській області як виплату чи відшкодування, які здійснюються професійними спілками своїм членам, з липня 2023 по грудень 2023 року - в Управлінні соціального захисту населення Золотоніської РДА Черкаської області як соціальні виплати з відповідних бюджетів.
Згідно з копією відомостей форми ОК-5 Пенсійного фонду України Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу вони містять відомості про застраховану особу ОСОБА_4 за період 2009 – 2023 р.р.
Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 07.09.2016 року, виданого Драбівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області підтверджується, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 та його батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 11.04.2023 року, виданого Золотоніським відділом ДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області підтверджується, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 та його батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Відповідно до виписки № 1IFK2K81L773C6GR від 07.03.2024 по картці/рахунку НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00065824465 від 04.02.2021року за період 01.01.2023-31.12.2023, дані стосуються ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Кредитний ліміт: 50000,00 грн. баланс на початок періоду: 0,00 грн., баланс на кінець періоду: – 6293,70, усього витрат: 85975,89 грн., усього надходжень: 79682,19грн.
Згідно з Копією звіту про здійснені відрахування та виплати ДПРЧ-8 УДНС у Черкаській області відносно ОСОБА_1 , за постановою ВП № 39865888 від 17.01.2019 року на виконання виконавчого листа 692/1094/13-ц від 11.09.2013, виданого Драбівським райсудом Черкаської області, за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року нараховано зарплати, інших доходів (виплат) – 314798,83грн., утримано податків та інших обов`язкових платежів - 4721,10 грн., відсоток (частка стягнення) - 25, утримана сума - 77519,25 грн.
З копії з довідкою обласної МСЕК № 1 м. Черкаси до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААВ № 643064 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , має ІІ (друга) групу інвалідності у зв`язку з загальним захворюванням, встановлену безтерміново. Висновок про умови та характер праці - працепристосування, рекомендовані заходи для відновлення працездатності - нагляд та лікування в кардіолога, сім. лікаря.
Згідно з витягом з реєстру територіальної громади (Драбівська територіальна громада) від 17.04.2023р. № 2023/003032484 місцем проживання ОСОБА_1 вказано АДРЕСА_1 .
Інших доказів сторонами суду не надано.
Позивач є особою працездатного віку, працює в ДПРЧ-8 УДНС у Черкаській області, від другого шлюбу має двох неповнолітніх дітей ,які перебувають на його утриманні, оскільки дружина знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-ох років, будь-яких інших належних доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів не надав.
Відомостей матеріального становища відповідачки ОСОБА_2 матеріали справи не містять.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з положень ст. ст. 180, 181,  182, 191 Сімейного кодексу України, встановивши, що, позивач є особою працездатного віку, будь-яких інших належних доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів не надав, а факт народження двох дітей в повторному шлюбі та не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, тому дійшов висновку про недоведеність позивачем неспроможності сплачувати щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі, раніше визначеному судовим рішенням, яке набрало законної сили.
З таким висновком апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України (зміна розміру аліментів) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Тобто, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану когось із двох (платника аліментів або одержувача), погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, або сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому ці підстави мають настати після ухвалення рішення про стягнення аліментів, оскільки таке рішення вже набрало законної сили і встановлені цим рішенням суду обставини, а також обставини, які існували на час його ухвалення, не можуть бути переоцінені у іншій справі, яка розглядається пізніше.
Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
У правовідносинах між сторонами спору стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду від 22 листопада 2011.
Згідно з ч. 1 статті 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
При цьому ч. 2 ст. 182 передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В силу статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196,00 гривень.
Положеннями ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років.
Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, колегія суддів виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.
Однак, цей розмір є мінімальною межею. Максимальна межа, навпаки, не встановлена, а розмір утримання залежить від доходів та матеріального становища батьків.
При вирішенні спору, якщо частка аліментів перевищує мінімальну прожиткову гарантію (прожитковий мінімум) слід виходити із критеріїв достатності, необхідності розміру аліментів та потреб дитини.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилається на те, що на його утриманні перебуває дружина, оскільки знаходиться у декретній відпустці, та двоє синів, народжених у шлюбі з ОСОБА_4 .
Суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання щодо зменшення розміру аліментів, вважає, що суд першої інстанції мав врахувати положення ст. 182 СК України щодо зміни сімейного стану позивача і народження дитини у повторному шлюбі, а також те, що визначений розмір аліментів на рівні 1/4 частини від заробітку на одну дитину призводить до дисбалансу матеріального забезпечення інших двох дітей, народжених у повторному шлюбі і після стягнення аліментів на старшого сина. Враховуючи рівність прав дітей на матеріальне утримання від одного батька, апеляційний суд дійшов висновку, що визначений раніше розмір аліментів на дитину підлягає зміні, а тому наявні підстави для його зменшення до 1/6 частини. 
Вказане відповідає висновку Верховного суду у справі № 682/2454/22 від 10.10.2023, де зазначає, що народженням дитини у другому шлюбі, відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22).
На переконання колегії суддів, саме 1/6 частина розміру аліментів, забезпечуватиме потреби неповнолітнього ОСОБА_9 2009 року народження, буде достатнім для його розвитку, а також не буде надто обтяжливим для платника аліментів.
Апеляційний суд звертає увагу, що у майбутньому у разі настання обставин, передбачених ст. 192 СК України одержувач аліментів не обмежена у праві звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.
Також колегія суддів, враховуючи положення ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» погоджується з вимогою позивача про відкликання виконавчого листа, але при відсутності заборгованості по аліментам за вказаним виконавчим листом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи, що суд апеляційної інстанції частково задовольняє апеляційну скаргу та частково позовні вимоги ОСОБА_1 на 50%, слід здійснити розподіл судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Так, позивачем при подачі позовної заяви було сплачено 1211 грн. 20 коп. судового збору, а за подачу апеляційної скарги - 1816 грн. 80 коп. Оскільки відповідач ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», тому ОСОБА_1 слід компенсувати за рахунок держави сплачений ним судовий збір в суді першої та апеляційної інстанцій в загальній сумі 1514 грн. (1211,20 грн.-50%= 605,60 грн. та 1816,80 грн.-50%=908,40) пропорційно до задоволених вимог позовної заяви та апеляційної скарги.
На підставі викладеного, керуючись, ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Миколаєнка Віктора Володимировича задовольнити частково.
Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 07 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове.
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, стягнених за рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 11 вересня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Відкликати з Драбівського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист Драбівського районного суду Черкаської області, виданий у справі №692/1094/13-ц при відсутності заборгованості по аліментам.
Компенсувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) судовий збір в сумі 1514,00 грн. за рахунок держави.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 18 липня 2024 року.

Судді: