ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/152/24 Справа № 199/5498/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - БОГУН О. О. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року                                                                м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Максюти Ж.І.
суддів - Космачевської Т.В., Халаджи О.В.
за участю секретаря - Ніколиної А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк” на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2023 року по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2021 року позивач - АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24.12.2009 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № SAMDN03000031180116 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки.
24.12.2009, між сторонами укладено Додаткову угоду № б/н до Договору №SAMDN03000031180116 від 24.12.2009 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки, згідно якої сторони домовилися викласти п.1.1., п.1.2 Договору № SAMDN03000031180116 від 24.12.2009 в наступній редакції, а саме: для виконання операцій, зазначених у п.2 цього договору, Банк відкриває Клієнту карткові рахунки і видає клієнту платіжні картки; тип картки – PLATINUM. Вид картки – особиста міжнародна, строк дії – 1 рік, валюта картрахунку – мультивалютний. Кредитний ліміт «Фінансовий» в сумах 0,00 USD, 800000 UAN, 0,00 EUR.
Таким чином ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту «Фінансовий» у розмірі 800000,00 грн, з базовою відсотковою ставкою у розмірі 3,1 % на місяць з розрахунку 360 днів.
Позивач зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому Кредитним договором № SAMDN03000031180116 від 24.12.2009.
Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 356223,11 грн, яка складається з: 103590,84 грн. – 3 відсотків річних, 252632,27 грн. – сума інфляційних витрат згідно ч.2 ст. 625 ЦКУ за невиконання простроченого грошового зобов`язання за кредитним договором № SAMDN03000031180116 від 24.12.2009 за період з 19.07.2018 по 19.07.2021 та судові витрати по справі.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2023 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції послався на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави для права вимоги з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №SAMDN03000031180116 від 24.12.2009 року.
Не погодившись із рішенням суду, представник АТ КБ “Приватбанк” подав апеляційну скаргу, в якій посилаючи на незаконність рішення суду, яке прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що використання кредитних коштів та погашення заборгованості свідчить про визнання договірних відносин та схвалення правочину шляхом прийняття його до виконання.
Звертають увагу на те, що судом першої інстанції помилково покладено в основу судового рішення висновок експерта №383-22 від 12.07.2022 року про проведення почеркознавчої експертизи, який не може бути належним та допустимим доказом.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
По справі встановлено, що 24.12.2009 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №SAMDN03000031180116 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки.
24.12.2009, між сторонами укладено Додаткову угоду №б/н до Договору № SAMDN03000031180116 від 24.12.2009 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки, згідно якої сторони домовилися викласти п.1.1., п.1.2 Договору №SAMDN03000031180116 від 24.12.2009 в наступній редакції, а саме: для виконання операцій, зазначених у п.2 цього договору, Банк відкриває Клієнту карткові рахунки і видає клієнту платіжні картки; тип картки – PLATINUM. Вид картки – особиста міжнародна, строк дії – 1 рік, валюта картрахунку – мультивалютний. Кредитний ліміт «Фінансовий» в сумах 0,00 USD, 800 000 UAN, 0,00 EUR.
Таким чином, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 - 356 223,11 грн., з яких: 103 590,84 грн. – сума відсотків, згідно ч.2 ст. 625 ЦКУ за невиконання простроченого грошового зобов`язання 1 149 959,20 грн. за період з 19.07.2018 по 19.07.2021; 252 632,27 грн. – сума інфляційних витрат згідно ч.2 ст. 625 ЦКУ за невиконання простроченого грошового зобов`язання 1 149 959,20 грн. за період з 19.07.2018 по 19.07.2021 та судові витрати по справі.
Як вбачається з Висновку №383-22 від 12.07.2022, складеного судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Забуга А.В. за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі № 199/5498/21, підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Клієнт» розділів «Реквізити сторін» договору №SAMDN03000031180116 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки від 24.12.2009 та додаткової угоди №б/н до договору №SAMDN03000031180116 про відкриття картрахунок і обслуговування платіжної картки від 24.12.2009 виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.120).
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави для права вимоги з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №SAMDN03000031180116 від 24.12.2009 року
З такими висновками, яких суд дійшов відповідно до встановлених фактичних обставин справи та з дотриманням норм матеріального і процесуального права, погоджується і судова колегія апеляційного суду та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зокрема, зобов`язання вникають з договорів та інших правочинів (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статі 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У ході розгляду апеляційної скарги представником позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заявлено клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 199/5498/21 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року клопотання представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 199/5498/21 задоволено та призначено по справі повторну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).
На вирішення експертів поставлено питання: Чи виконано підпис в документі (договорі № SAMDN03000031180116 від 24.12.2009 року про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки та додатковій угоді до нього ОСОБА_1 ?
Експертів попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок або за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
Зобов`язано відповідача – ОСОБА_1 протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали направити Дніпровському апеляційному суду вільні зразки підпису за 2008 – 2010 роки та інший час, що можуть знаходитись у різних за цільовим призначенням документах у кількості 15 – 20 документів.
Для дослідження експертам направлено: матеріали цивільної справи № 199/5498/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 , відібрані судом першої інстанції; вільні зразки підпису ОСОБА_1 .
19 червня 2024 року дану цивільну справу повернено на адресу суду з висновком експертів від 05.06.2024 №29296/23/32 за результатами проведення повторної комісійної судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі №199/5498/21.
Згідно вказано висновку експертів - підписи від імені ОСОБА_2 , що містяться в графі “КЛИЕНТ” у договорі №SAMDN03000031180116 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної від 24.12.2009 року, в графі “КЛИЕНТ” у додатковій угоді №б/н до договору №SAMDN03000031180116 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної від 24.12.2009 року, виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою.
Оскільки спірний кредитний договір не відповідає вимогам закону щодо письмової форми правочину, оскільки не містить підпису позичальника, отже, є неукладеним, за фактом неукладеності договору у сторін не виникло жодних цивільних прав та обов`язків, тому вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 на підставі статей 526, 527, 530, 599, 625, 1054 ЦК України заборгованості за кредитним договором, який є неукладеним, не підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно частини другої статті 78, статей 102, 103 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Для з`ясування обставин, що мають значення для справи, для яких необхідні знання у сфері іншій, ніж право, та без встановлення яких встановити відповідні обставини неможливо, на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду надається висновок експерта.
Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Висновок експерта, який обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, підготовлений для подання до суду, є належним та допустимим доказом, який оцінюється судом відповідно до статті 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.
Посилання апелянта на виконання кредитного договору позичальником та відповідно визнання боргу відповідачем є безпідставними, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що платежі у часткове погашення заборгованості здійснювались саме ОСОБА_2 ..
Правові висновки, на які посилається в апеляційній скарзі представник позивача ґрунтуються на інших фактичних обставинах, які не є подібними спірним правовідносинам, та застосуванню у цій справі не підлягають.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх.
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи судове рішення без змін, не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк” - залишити без задоволення.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2023 року  - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

      Судді: