УХВАЛА
28 червня 2024 року 
м. Київ
справа № 487/9026/19
провадження № 61-9142ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 березня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 травня 2024 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання, стягнення грошових коштів та моральної шкоди, 
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                             АТ «Миколаївобленерго» про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання, стягнення грошових коштів у розмірі 1 189,39 грн та стягнення моральної шкоди у розмірі 75 000 грн. 
РішеннямЗаводського районного суду м. Миколаєва від28 березня 2024 року
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 березня 2024 року залишено
без змін.
У касаційній скарзі, поданій 21 червня 2024 року, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 березня
2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 травня
2024 року (повний текст якої складено 24 травня 2024 року), ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.
Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.
Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК Українитакож має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт2 частини третьої статті 389 цього Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.
Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання, а також стягнення безпідставно сплачених грошових коштів у розмірі1 189,39 грн та моральної шкоди у розмірі 75 000 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2024 року (250 х 3 028 грн = 757 000 грн).
Ця справа є справою незначної складності. Вирішення спору пов`язано з необхідністю дослідження доказів та підтвердження або спростування фактуіснування у позивача заборгованості за використану електричну енергію, а отже і правомірності дій відповідача щодо відключення будинку від електропостачання у квітні 2019 року.
Разом з тим, повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.
Враховуючи наведене, судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що касаційна скарга стосується питання, яке має виняткове значення для заявника та становить значний суспільний інтерес, оскільки подібні випадки зневажливого ставлення до людей із сторони як електропостачальних компаній так із сторони газопостачальних компаній трапляються часто. Не всі люди мають можливість чинити супротив таким діям та добиватися правди і справедливості. 
Верховний Суд, взявши до уваги ціну й предмет позову, складність справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини (наявність заборгованості за споживу електроенергію, погашення заборгованості, відновлення електропостачання після погашення заборгованості, недоведеність незаконності та неправомірності дій АТ «Миколаївобленерго» по відношенню до                       ОСОБА_1 ) і надану обґрунтовану оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у цій справі.
Незгода заявника з встановленими судами обставинами не свідчить про фундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики. Заявником не доведено, щоця справа має виняткове значення для нього та становить значний суспільний інтерес.
Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у справі незначної складності з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, не встановлено Верховним Судом.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити. 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду
м. Миколаєва від 28 березня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання, стягнення грошових коштів та моральної шкоди. 
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                           Є. В. Синельников
                                                                                                  О. М. Осіян
                                                                                                  В. В. Шипович