ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер  641/7269/23
Номер провадження 22-ц/818/2302/24

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року                                         м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,
за участю
секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,
представника позивача адвокат Стрикаль М. В.,
відповідача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2024 року в складі судді Богдан М.В. у справі № 641/7269/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа: Третя Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності та виключення майна зі спадкової маси,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа: Третя Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності та виключення майна зі спадкової маси.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що належним чином повідомлена позивачка повторно не з`явилася в судове засідання і не повідомила про причини неявки, будь-яких доказів відсутності у позивача або її представника можливості прибути до суду через поважні причини не надано, заява про розгляд справи за її відсутності від неї не надійшла, а тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду.
01 травня 2024 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Стрикаль Максим Вікторович, на вказане судове рішення подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що підстави для залишення позову відсутні, оскільки її представником надавалися докази поважності неявки у підготовчі судові засідання, а саме: 19 березня 2024 року неявка обумовлена зайнятістю іншій справі, 16 квітня 2024 року її представник перебував на стаціонарному лікуванні, про що було надано відповідну докази.
Вказувала, про відсутність підстав для застосування положень частини 5 ст. 223 та пункту 3 частини 1 ст. 257 ЦПК України та залишення позову без розгляду, оскільки підготовче провадження у справі не було закрито та не було розпочато розгляд справи по суті заявлених позовних вимог.
Посилалась на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 1 вересня 2021 року у справі № 757/54510/17 (провадження № 61-2858св21), відповідно до яких положення статті 223 ЦПК України стосується розгляду справи по суті, у зв`язку із чим регулятивний вплив цієї статті не поширюється на випадок повторної неявки позивача в підготовче засідання. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що її не було належним чином повідомлено про розгляд справи, судова кореспонденція на зазначені нею адреси не надходила, а тому висновки суду першої інстанції про наявність підстав для залишення її заяви без розгляду є передчасними. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача адвоката Стрикаль М. В., який підтримав апеляційну скаргу, відповідача ОСОБА_1 , яка проти скарги заперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт1 частини 1 статті 374 ЦПК України). 
Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
Матеріали справи свідчать, що 14 листопада 2023 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності та виключення майна зі спадкової маси та призначено її до розгляду на 23 січня 2024 року.
23 січня 2024 року представником позивачки – адвокатом Стрикаль М.В. подано заяву про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому провадженні у Зміївському районному суді Харківської області у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 04 березня 2024 року (а.с. 41, 47).
04 березня 2024 року у зв`язку з перебуванням судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Богдан М.В. у нарадчій кімнаті, розгляд справи відкладено на 19 березня 2024 року (а. с. 83).
19 березня 2024 року представником ОСОБА_2 – адвокатом Стрикаль М.В. подано клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні у Піщанському районному суді Вінницької області (а.с. 87-88).
19 березня 2024 року розгляд справи відкладено на 16 квітня 2024 року (а.с. 98).
16 квітня 2024 року представником позивачки – адвокатом Стрикаль М.В. подано до суду першої інстанції клопотання, в якому він просив оголосити перерву по справі, оскільки наразі він перебуває на стаціонарному лікуванні (а.с. 106).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Положення пункту 5 частини 2 статті 223 ЦПК України передбачає, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення і викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною 5 статті 223 ЦПК України, пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності (в разі визнання явки позивача обов`язковою).
Тож правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції керувався тим, що позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явився в судове засідання, не скористався правом подати заяву про розгляд справи за його відсутності, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду згідно з пунктом 3 частини 1 статі 257 ЦПК України, та не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду.
Відповідно правове значення у цій справі має сукупність процесуальних визначених обставин, а саме: належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність, двічі поспіль, неявки у судове засідання, неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача, обґрунтованість мотивів перешкод подальшого розгляду справи у відсутність позивача, явка якого визнана судом обов`язковою.
В силу статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватись завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій надано законом право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.
Частиною 1 статті 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальна права та обов`язки.
Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц (провадження № 61-8953св20).
У постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що: «залишення позову без  розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи».
Обізнаність позивача через його представника про дату, час і місце розгляду цієї справи підтверджується матеріалами справи та не спростована учасниками справи.
Отже, встановивши, що позивачка, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явилася в судове засідання (19 березня 2024 та 16 квітня 2024 року), не скористалась правом на подачу заяви про розгляд справи за її відсутності, суд першої інстанції, з яким погоджується й апеляційний суд, зробив правильний висновок про наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статі 257 ЦПК України для залишення позову без розгляду.
Доводи позивача про відсутність підстав для залишення позову без розгляду, оскільки по справі підготовче провадження не було закінчено є необґрунтованими, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» № 3200-IX від 29 червня 2023 року внесено зміни до  пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України та доповнено її зміст про можливість залишення позову без розгляду також у разі неявки і у підготовче засідання.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановленою на підставі норм процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.
Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції немає.
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 27 червня 2024 року.

Головуючий                                                        Ю.М. Мальований

Судді                                                                О.Ю. Тичкова

                                                                       В.Б. Яцина