ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 вересня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/9412/23	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши у порядку письмового провадження у приміщені суду у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.04.2024 року (суддя Мінаєва К.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 23.04.2024 року) в справі №280/9412/23 за позовом    ОСОБА_1   до Командира Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними в частині неприйняття рішення щодо звільнення з військової служби згідно рапорту та висновку військово-лікарської комісії, зобов`язання звільнити з військової служби за станом здоров`я відповідно до висновку військово-лікарської комісії,-

в с т а н о в и в:
09.11.2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Командира Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту – відповідач-1), в якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просив визнати дії відповідача неправомірними в частині неприйняття рішення щодо звільнення з військової служби згідно рапорту та висновку військово-лікарської комісії від 29.09.2022; зобов`язати звільнити його з військової служби за станом здоров`я відповідно до висновку військово-лікарської комісії від 29.09.2022 року; провести повний розрахунок відповідно до чинного законодавства на час звільнення позивача з військової служби.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного від 23.02.2024 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Військову частину НОМЕР_1 (далі по тексту – відповідач-2).
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.04.2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, апеляційну скаргу подав ОСОБА_1 , в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги, що починаючи з 13.08.2022 року позивачем подано рапорт на командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення з лав ЗСУ у зв`язку погіршенням стану здоров`я, для підтвердження свого стану здоров`я ОСОБА_1 подано 20.08.2022 року рапорт про направлення до військово-лікарської комісії, 31.08.2022 року складено рапорт про направлення на ВЛК, 27.09.2022 року ОСОБА_1 був направлений на військово-лікарську комісію до Військової частини НОМЕР_2 , яка була проведена 29.09.2022 року. В листопаді 2022 року за результатами медичного обстеження та висновку ВЛК позивачем направлено рапорт на звільнення з лав ЗСУ та оригінал свідоцтва про хворобу. Відповідно до Положення № 402 свідоцтво про хворобу та довідка ВЛК не пізніше ніж через два дні надсилається командиру військової частини який направив підлеглого на військово-лікарську комісію. Апелянт вказував, що не врахований стан здоров`я позивача (медичні документи додані до справи), одна із причин неможливості особисто прибути до військової частини, що не є обов`язковим відповідно до Походження про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Апелянт вказував, що у кримінальному провадженні за ч.5 ст. 407 КК України, яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 6202050010002533 від 03.08.2023 року, згідно відповіді із Запорізької спеціалізованої прокуратури, він не є стороною кримінального провадження, його місце перебування відоме керівництву Військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_3 , Міністерству Оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Запорізькій спеціалізованій прокуратурі, оскільки в рапортах та листуванні зазначені адреса, та номер мобільного телефону. Відсутня обґрунтована відповідь з боку суду на аргументи позивача,  вважає, що оскаржуване рішення по справі порушує його право на справедливий судовий розгляд, захист прав та інтересів судом.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Згідно з підпунктом «б» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби, під час дії воєнного стану, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку. Відповідно до підпункту «а» пункту 6.1 глави 6 розділу II Положення № 402 направлення на медичний огляд проводиться військовослужбовців строкової служби: командирами військових частин, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комісарами, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, а осіб, які перебувають на обстеженні та лікуванні у цивільному лікувально-профілактичному закладі психіатричного профілю, крім того, - головними лікарями цих закладів. У разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час, у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу. Суд першої інстанції вказував, що постановою ВЛК, затвердженої штатною ВЛК та оформленої свідоцтвом про хворобу № 442 20.10.2022 року, ОСОБА_1 на підставі статей 39-а, 41-б, 36-б, 23-в, 31-в графи ІІ Розкладу хвороб визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Відповідно до підпункту «б» пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: «Непридатний»: до військової служби з виключенням з військового обліку. Підпунктом 2 пункту 225 Положення №1153/2008 передбачено, що звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.Суд першої інстанції вказував, що військовослужбовці, які перебувають на військовій службі та визнані військово-лікарською комісією непридатними до неї з виключенням з військового обліку, підлягають звільненню у відставку за станом здоров`я, а визнані тимчасово непридатними до військової служби з повторним медичним обстеженням через 6 або 12 місяців - звільненню в запас за станом здоров`я із зазначенням у наказі про звільнення, що ці особи підлягають повторному медичному обстеженню після закінчення відповідного строку. Звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення. Суд першої інстанції вказував, що позивач має право на звільнення зі служби за наявності обґрунтованих підстав, передбачених пунктом «б» частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подавши відповідний рапорт командиру військової частини, в якій проходить службу. ОСОБА_1 направляв на адресу Міністра оборони України рапорти, 05.07.2023 року та 03.08.2023 року позивачем складені рапорти однакового змісту на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 про надання відповіді щодо звільнення його з військової служби на підставі свідоцтва про хворобу, за яким його визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, докази направлення та отримання зазначених рапортів командиром Військової частини НОМЕР_1 відсутні, проте наявні відбитки вхідної кореспонденції ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матеріали справи не містять належних та достовірних доказів звернення ОСОБА_1 з відповідним рапортом до Військової частини НОМЕР_1 . Відсутні докази отримання командиром Військової частини НОМЕР_1 рапорту ОСОБА_1 , який був розглянутий в штабі Військової частини НОМЕР_3 . Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач після лікування позивач зобов`язаний був повернутися до Військової частини НОМЕР_1 , у якій проходить військову службу, адже до вирішення в установленому законом порядку про звільнення позивач залишається в розпорядженні відповідної військової частини та підпорядковується безпосередньому командиру. ОСОБА_1 отримав грошове забезпечення за травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2022 року відповідно, про що повідомлено листом фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_3 від 14.11.2022 № 613/1829. У зв`язку із встановленим Військовою частиною НОМЕР_1 за наслідками проведення службового розслідування факту самовільного залишення частини ОСОБА_1 (неповернення з лікувального закладу) знято з грошового забезпечення з 21.11.2022 року відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.11.2022 року № 331. Відповідно до частини другої статті 24 Закону № 2232-ХІІ військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством. Про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, під час дії воєнного стану на території Донецької області органом досудового розслідування (Перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Краматорськ) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську) внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження № 62023050010002533 відповідно до витягу від 03.08.2023 року. Суд першої інтанції вказував, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням, військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. З огляду на відсутність наказу про звільнення ОСОБА_1 з військової служби, а також наказу про виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.
Матеріалами справи встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.05.2022 року № 131 ОСОБА_1 , з 09.05.2022 року зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення. 
Рапортом від 13.08.2022 року ОСОБА_1 просив звільнити його з лав ЗСУ у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.
20.08.2022 року рапортом на ім`я командира військової частини ОСОБА_1 просив направити його для проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення придатності для військової служби.
31.08.2022 року рапортом на ім`я командира військової частини ОСОБА_1 просив не направляти його на ВЛК у зв`язку з тим, що у нього є всі необхідні медичні документи, завірені Запорізьким обласним військкоматом.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.09.2022 року № 275 ОСОБА_1 з 27.09.2022 року вважається таким, що вибув до обласної лікарні м.Черкаси з метою проходження військово-лікарської комісії.
Встановлено, що 20.10.2022 року госпітальна військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_2 за розпорядженням командира Військової частини НОМЕР_1 № 11169 від 27.09.2022 провела медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби. За наслідками огляду позивачу видано свідоцтво про хворобу № 442, за пунктом 13 якого на підставі статей 39-а, 41-б, 36-б, 23-в, 31-в графи ІІ Розкладу хвороб він є непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Листом Військової частини НОМЕР_3 від 14.11.2022 року № 613/1829 фінансово-економічною службою повідомлено ОСОБА_1 , що він був зарахований до списків особового складу військової частини згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2022 року № 131. 
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.11.2022 року № 339 ОСОБА_1 звільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини, у зв`язку з самовільним залишенням частини, до повернення військовослужбовця у військову частину з 27.11.2022 року.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.12.2022 року № 6432 призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини майстер-сержантом ОСОБА_1 .
У зв`язку з самовільним залишенням військової частини ОСОБА_1 , було проведено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли самовільному залишенню частини, порушенню порядку несення внутрішньої служби, а також встановлення ступеню вини військовослужбовця Збройних Сил України, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення, складено акт від 01.03.2023 року, відповідно до якого встановлено, що 21.11.2022 о 11:00 під час перевірки особового складу було виявлено відсутність без поважних причин військовослужбовця, призваного по мобілізації, техніка 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 майстер-сержанта ОСОБА_1 . Виявив командир 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_2 . Пошуки організовані особовим складом підрозділу позитивних результатів не дали, на телефонні дзвінки майстер-сержант ОСОБА_1 не відповідає. Місце знаходження військовослужбовця невідомо. Відповідно до висновків акта службового розслідування від 01.03.2023 року за порушення вимог статті 65 Конституції України, статті 17 Закону України «Про оборону України», статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 2, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4 Розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ознак кримінального правопорушення за ч.4 ст.408 Кримінального кодексу України та маючи на меті ухилитися від військової служби у період з 21.11.2022 по теперішній час, підготувати документи для притягнення до кримінальної відповідальності вчиненого в умовах воєнного стану техніка 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 майстер-сержанта ОСОБА_1 ; у зв`язку з наявністю в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення за ч.4 ст.408 КК України копії матеріалів службового розслідування в порядку ст.214 КПК України направити до Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Краматорськ для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та почати досудове розслідування за вищевикладеним фактом.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2023 року № 1029 за результатами службового розслідування за фактом самовільного залишення частини майстер-сержантом ОСОБА_1 з метою недопущення подібних випадків наказано, зокрема, підготувати документи для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , вирішено направити копії матеріалів службового розслідування до ДБР, розташованого в м. Краматорськ для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та почати досудове розслідування за вищевикладеним фактом.
Листом управління персоналу штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 02.05.2023 року № 765/4/483 позивача поінформовано, що підстав щодо звільнення з військової служби в командуванні військової частини НОМЕР_1 на момент звернення немає, рішення щодо звільнено буде прийнято після повернення до військової частини НОМЕР_4 .
05.07.2023 року ОСОБА_1 подано командиру Військової частини НОМЕР_1 рапорт про надання відповіді щодо звільнення його з військової служби та проведення повного розрахунку по всім видам забезпечення з детальним та вичерпним визначенням усіх нарахувань за період проходження військової служби. Рапорт 03.08.2023 року  подано повторно.
Встановлено, що про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, під час дії воєнного стану на території Донецької області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження № 62023050010002533 відповідно до витягу від 03.08.2023 року. Листом Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 07.03.2024 року № 5-4.1795ВИХ-24 повідомлено, що на теперішній час ОСОБА_1 не є стороною кримінального провадження.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.08.2023 року № 229 ОСОБА_1 , який самовільно залишив військову частину з 21.11.2022 року (дезертирував), увільнено від займаної посади та призупинено військову службу у Збройних Силах України з 03.08.2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 164-РС від 14.08.2023 року - увільнено від займаної посади, призупинено військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022 від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023. Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024 строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, тобто, останній діє на момент розгляду цієї справи.
Згідно з пп «б» пункту 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби, під час дії воєнного стану, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідно до абз. 3 частини 5 статті 22 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року №402,   військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
          Згідно пунктів 2.6.1, 2.6.5 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року №402, до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування; ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК. До участі в роботі позаштатних ВЛК на правах членів комісії залучаються головні (провідні) медичні спеціалісти, начальники відділень та інші лікарі-спеціалісти військових лікувальних закладів, начальники медичної служби та представники командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, та військові спеціалісти за клопотанням ВЛК.
Згідно пунктів 1.2, 1.2, 6.8 розділу ІІ вищевказаного Положення, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час. Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності: до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю; військовослужбовців до служби в високомобільних десантних військах, плаваючому складі, морській піхоті; кандидатів на навчання у ВВНЗ, учнів військових ліцеїв; кандидатів до військової служби за контрактом; кандидатів до участі у міжнародних миротворчих операціях та у складі миротворчого персоналу; військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, працівників Збройних Сил України для роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ та мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; військовослужбовців та працівників Збройних Сил України до служби (роботи) у спеціальних спорудах, працівників допоміжного флоту ВМС Збройних Сил України; а також з метою визначення: можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном; необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я. Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб  та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я. Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду. Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.
Згідно пунктів 20.1, 20.4 розділу ІІ вищевказаного Положення постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення. За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку непридатності до військової служби або обмежену придатність осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов: «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «обмежено придатний до військової служби».2 За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов: «обмежено придатний до військової служби»; «придатний до військової служби». У воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову «придатний до військової служби», за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.
Згідно п. 22.3 розділу II вищевказаного Положення, свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК із затвердженою постановою не пізніше ніж через два дні після їх затвердження та одержання із штатної ВЛК висилаються командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд, або начальнику, який направив його на медичний огляд, або видаються на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів.
Підпунктом 2 п. 225, п. 240 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, передбачено, що звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них. Військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я, крім військовослужбовців, визнаних військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (за винятком розумових, сенсорних, психологічних вад та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України), які виявили бажання проходити військову службу та стосовно яких прийнято рішення про залишення на військовій службі за контрактом. Військовослужбовці, які були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, та яким згідно з прийнятими рішеннями дозволено проходити військову службу за контрактом на визначених посадах, можуть бути звільнені з військової служби до закінчення строку контракту в порядку, визначеному пунктом 35 цього Положення.
Відповідно до п. 260 вказаного Положення під час дії особливого періоду військовослужбовці звільняються з військової служби з підстав, визначених статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 26-2 названого Закону. Військовослужбовці, які перебувають на військовій службі та визнані військово-лікарською комісією непридатними до неї з виключенням з військового обліку, підлягають звільненню у відставку за станом здоров`я, а визнані тимчасово непридатними до військової служби з повторним медичним обстеженням через 6 або 12 місяців - звільненню в запас за станом здоров`я із зазначенням у наказі про звільнення, що ці особи підлягають повторному медичному обстеженню після закінчення відповідного строку.
Пунктом 233 Порядку встановлено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.
Встановлено, що ОСОБА_1 бажаючи звільнитись з військової служби подав 22.11.2022 року рапорт на адресу Міністра оборони України. З рапортом про звільнення з військової служби після отримання висновку ВЛК до командира військової частини не звертався. 
Питання звільнення позивача з військової служби у зв`язку з визнанням його непридатним Військовою частиною НОМЕР_1 не розглядалося, адже з таким питанням ОСОБА_1 не звертався.
Слід вказати, що однією з позовних вимог ОСОБА_1 просить суд  звільнити його з військової служби за станом здоров`я відповідно до висновку військово-лікарської комісії від 29.09.2022 року. Проте, висновок військово-лікарської комісії від 29.09.2022 року ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучає, такий у матеріалах справи відсутній. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.07.2024 року зобов`язано ОСОБА_1    надати до суду  копію висновку військово-лікарської комісії від 29.09.2022 року, у разі необхідності пояснення.
Позивачем долучено до матеріалів справи свідоцтво про хворобу № 442 від 29.10.2022 року госпітальної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 .
Відсутній висновок військово-лікарської комісії від 29.09.2022 року, на підставі якого ОСОБА_1 просить  звільнити його з військової служби за станом здоров`я.
Згідно ст. 1, ч. 1, 2, 4 ст. 9 Закону України  «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Порядок здійснення всіх видів матеріального забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів, та виплати грошової компенсації вартості за речове майно, що не отримано такими військовослужбовцями, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до п. 2, п. 9, п. 12 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги. Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні). Військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.
Згідно ч. 2 ст. 24  Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством. Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до  частини четвертої  статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань). Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби.  
Згідно пунктів 144-1, 144-2 Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах, України, затверджений Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до  частини другої  статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до  частини четвертої  статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються. Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.
ОСОБА_1 отримав грошове забезпечення за травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2022 року відповідно, про що повідомлено листом фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_3 від 14.11.2022 року № 613/1829 та не заперечується ним.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.11.2022 року № 331 ОСОБА_1 знато з грошового забкзпчеення з 21.11.2022 року. Наказ позивач не оскаржує.
Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби, виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Не передбачено повернення судових витрат здійснених позивачем у разі відмови у задоволенні вимоги позовної заяви та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.04.2024 року в справі №280/9412/23 – залишити без змін. 
          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст., ст. 328-329 КАС України.   
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко