Справа № 443/2089/23                        Головуючий у 1 інстанції: Равлінко Р.Г. 
Провадження № 22-ц/811/989/24                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 червня 2024 року м.Львів

Справа № 443/2089/23
  Провадження № 22ц/811/989/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.
з участю:  Угриновської Ю.В. 

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Угриновської Юлії Володимирівни на рішення Жидачівського районного суду Львівської області, ухвалене у м.Жидачеві 27 лютого 2024 року, у складі судді  Равлінко Р.Г., у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області (як орган опіки та піклування), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,-

встановив:
13 листопада 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна. Просив визнати недієздатною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити його ( ОСОБА_2 ) опікуном над недієздатною ОСОБА_5 . В обґрунтування вимог посилається на те, що ОСОБА_5 є його рідною сестрою. Вона визнана особою з інвалідністю І групи, підгрупа «б» з дитинства. В судовому порядку вона не визнавалась недієздатною та не має опікуна, хоч потребує стороннього нагляду та догляду, оскільки не може сама забезпечити своє існування, а тому він ( ОСОБА_2 ) їй у всьому допомагає, забезпечує її одягом, продуктами та всім необхідним для життя. Просив заяву задовольнити.
Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною. Встановлено опіку над ОСОБА_5 В решті заяви відмовлено. Тимчасово покладено обов`язки опікуна над недієздатною ОСОБА_5 на Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законодавством. Строк дії рішення про визнання ОСОБА_5 недієздатною встановлено на два роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_2 - адвокат Угриновська Ю.В. Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви. Вказує, що ОСОБА_2 має можливість виконувати опікунські обов`язки щодо недієздатної ОСОБА_5 , а інші родичі за станом здоров`я не висловили бажання бути опікунами. Зазначає, що здійснює господарську діяльність, як фізична особа-підприємець на території будинковолодіння, у якому проживає разом із рідною сестрою. Він має вільний графік роботи і може доглядати за ОСОБА_5 .
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Угриновської Ю.В. , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області №231 від 7 листопада 2023 року затверджено подання опікунської ради про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_5 .
Згідно із поданням опікунської ради про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_5 , у разі визнання її недієздатною №231 від 7 листопада 2023 року, опікунська рада вважає за доцільне призначити ОСОБА_2 опікуном сестри ОСОБА_5 у разі визнання її недієздатною.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків МОЗ України» №11 від 3 січня 2024 року ОСОБА_5 страждає тяжким психічним розладом у вигляді розладів психіки та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного генезу, виражений психоорганічний синдром з емоційно-вольовими та поведінковими порушеннями, характерологічними змінами, різким інтелектуально-мнестичним зниженням до рівня набутого недоумства (виражена дебільність), не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_5 потребує опіки.
З довідки Серії ЛВА -1 №382188 від 16 квітня 2008 року вбачається, що ОСОБА_5 встановлено 1 групу інвалідності підгрупи «б» безтерміново. Вона є інвалідом з дитинства та потребує постійної сторонньої допомоги, постійного стороннього догляду та нагляду.
Батькові ОСОБА_5 - ОСОБА_3 встановлено безтерміново 3 групу інвалідності за загальним захворюванням, йому протипоказана робота з фізичними навантаженнями, що стверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААА №346810 від 25 січня 2017 року. 
Оскаржуване рішення мотивоване настиупним.
Відповідно до ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.
Згідно із ч. 1 ст. 39 цього Кодексу фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу»  кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Цей Закон визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч.1 ст.7).
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків МОЗ України» №11 від 3 січня 2024 року ОСОБА_5 страждає тяжким психічним розладом та потребує опіки.
Згідно із ч. 3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.
Відповідно до ч. 6  ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Згідно із ч. 1 ст. 40 ЦК України  фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
З урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про визнання ОСОБА_5 недієздатною, оскільки внаслідок наявного психічного розладу вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.
Згідно із ст. 58 цього Кодексу опіка, зокрема, встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними.
Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Згідно із ч.4 ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах із підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна (піклувальника).
Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Згідно із ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Згідно із ст. 62 цього Кодексу, опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 цього Кодексу опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88; постанов Верховного Суду   від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17, від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19, від 30 червня 2022 року у справі № 552/3443/20, від 7 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20 при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам Закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Судом встановлено, що від народженя ОСОБА_5 догляд за нею здійснювали батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .
25 жовтня 2023 року ОСОБА_5 змінила місце реєстрації проживання.
Відмовляючи у задоволенні заяви в частині призначення опікуна, суд першої інстанції виходив з того, що при вивченні цього питання органом опіки та піклування не з`ясовувалась думка батьків ОСОБА_5 щодо призначення їх опікунами.
Встановлено, що ОСОБА_2 є фізичною особою - підприємцем та працює з 09 :00 год. 17:00 год. з понеділка по п`ятницю, що унеможливлює належне виконання заявником обов`язків опікуна у зв`язку із зайнятістю на роботі. 
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що орган опіки та піклування не з`ясував у повному обсязі обставини справи, оскільки не було врахованого наявність інших родичів недієздатної, які б могли здійснювати опіку над  нею (батько та мати), також не враховано можливість заявника виконувати обов`язки опікуна ОСОБА_5 , яка потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду, у зв`язку із його зайнятістю. 
ОСОБА_2 не надав суду доказів того, що призначення його опікуном ОСОБА_5 відповідатиме її інтересам, та що він (заявник) матиме можливість належним чином здійснювати покладені на нього обов`язки опікуна.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України»).
Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема, у справі «Гарсіа Руіз проти Іспанії»: п. 26: «…при відхиленні скарги апеляційний суд може в принципі просто схвалити обґрунтування рішення нижчого суду…».
Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення не встановлені.
Керуючись  ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
       
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Угриновської Юлії Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 25 червня 2024 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк