УХВАЛА
 
26 серпня 2024 року
м. Київ
справа № 643/6045/23
провадження № 61-11419ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ситнік О. М. розглянув касаційну скаргу представника Харківської міської ради - Василенка Ігоря Юрійовича на рішення Московського районного суду м. Харкова 
від 12 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду 
від 10 липня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Молодчий Ігор Олександрович, про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування та
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила: 1) встановити факт її постійного проживання ОСОБА_2 , яка померла 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини; 2) визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті 
ОСОБА_2 на 170/400 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .   
12 лютого 2024 року рішенням Московського районного суду м. Харкова позов задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на 170/400 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
10 липня 2024 року постановою Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу Харківської міської ради задоволено частково. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2024 року в частині задоволення позовних вимог про встановлення факту постійного проживання 
ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини скасовано, у задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У серпні 2024 року через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Харківської міської ради, в якій заявник просить  рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, зокрема, щодо спадкування.
У справі предметом позову є про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування, тому справа не може бути визнана судом малозначною.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року в справі 
№ 910/13737/19, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявник вказує, що суди не дослідили зібрані в справі докази, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Харківської міської ради та витребування матеріалів справи.
Крім того, заявник просить зупинити дію рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2024 року та зупинити виконання постанови Харківського апеляційного суду від 10 липня 2024 року до закінчення касаційного провадження. 
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.
Заявник не обґрунтував, у чому полягає утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень. Незгода з оскаржуваними судовими рішеннями як така не є підставою для зупинення його дії та на час перегляду справи в касаційному порядку.
Заявником не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію та виконання судових рішень, в задоволенні заяви необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою представника Харківської міської ради - Василенка Ігоря Юрійовича на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 липня 2024 року.
Витребувати з Московського районного суду м. Харкова цивільну справу 
№ 643/6045/23 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Молодчий Ігор Олександрович, про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування.
Відмовити в задоволенні клопотання представника Харківської міської ради - Василенка Ігоря Юрійовича про зупинення дії рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2024 року та виконання постанови Харківського апеляційного суду від 10 липня 2024 року до закінчення касаційного провадження.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                В. В. Пророк 
                                                                                                            Є. В. Петров
                                                                                                           О. М. Ситнік
Ухвалу відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України оформлено суддею Ситнік О. М.