Справа № 296/9508/17
2/296/863/24 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И 

28 травня 2024 року                 м.Житомир

Корольовський районний суду м. Житомира у складі: 
головуючого судді Маслак В.П.,
при секретарі судового засідання Годлюк А.В.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
представника третьої особи ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Житомирського музичного фахового коледжу ім. В.С. Косенка Житомирської обласної ради, за участі  третьої  особи ОСОБА_5    про  дискримінацію, відшкодування моральної шкоди,- 
                                                                    ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 30.11.2017 звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з позовною заявою згідно якої просила суд:
- встановити, що при організації навчального процесу в Житомирському музичному училищі ім. В. Косенка Житомирської обласної ради в 2016- 2017 навчальному році та під час прийняття рішення педагогічної ради Житомирського музичного училища ім.В.Косенка Житомирської обласної ради від 21.12.2016 року (протокол №3) про недопущення студентки 4 курсу по спеціалізації «Хорове диригування» ОСОБА_6 до зимової сесії, мала місце дискримінація по відношенню до ОСОБА_6   за ознаками самоідентифікації, творчої індивідуальності, свободи світогляду та релігійних переконань, з метою позбавлення права на освіту;
- стягнути з Житомирського музичного училища ім. В. Косенка Житомирської обласної ради на користь ОСОБА_6 105000грн. на відшкодування моральної шкоди та судовий збір.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_6 навчалася на 4 курсі Житомирського музичного училища ім. В. Косенка Житомирської обласної ради по спеціалізації «хорове диригування».
На початку вересня 2016 року позивачка отримала персональне запрошення на участь у вокальному конкурсі міжнародного музичного фестивалю, який проводився у Південній Кореї. Представником організації, яка виступила спонсором фестивалю, для позивача була відкрита віза на три місяці в посольстві Південної Кореї в Україні та придбані авіаквитки на переліт по маршруту Київ – Париж – Сеул на 13.09.2016 та по маршруту Сеул – Париж -Київ на 09.12.2016.
Позивачка стверджує, що разом з мамою 12.09.2016 звернулася до керівництва навчального закладу, щоб подати заяву на звільнення від відвідування занять на час перебування у Південній Кореї та копії підтверджуючих документів (запрошення організації-спонсора для відкриття візи, візи в закордонному паспорті та авіаквитки) з послідуючим відпрацюванням навчального матеріалу. Однак завуч музичного училища ОСОБА_7 ні заяву, ні копії підтверджуючих документів не прийняла, посилаючись на те, що для неї є очевидним, що мама посилає позивачку у бордель, а не на вокальний конкурс.
Подати документи в цей же день – 12.09.2016 через приймальню навчального закладу не було можливості через відсутність секретаря на робочому місці, а тому мама позивачки 13.09.2016 повторно прийшла до училища з вимогою офіційно зареєструвати подачу заяви з копіями  документів через вхідну пошту.
Адміністрація навчального закладу офіційного документу про незгоду з виїздом за кордон позивачки для участі у вокальному конкурсі та про незгоду на встановлення для позивача індивідуального навчального плану та графіку навчання у першому півріччі 2016 – 2017 навчального року не оформила, що на переконання позивачки слід вважати згодою адміністрації на  навчання за індивідуальним навчальним графіком.
Після повернення із Південної Кореї  позивачка 12.12.2016 приступила до занять та відпрацювання пропущеного навчального матеріалу. Позивачем було здано три заліки  по спеціальності «вокал», «хор» та «фортеп`яно». Здати академічну заборгованість і заліки у інших викладачів позивачка не змогла, оскільки викладачі зіслалися на зайнятість та  відсутність дозволу від завуча училища.
Позивачка стверджує, що вона та її представник намагалися врегулювати питання здачі академічної заборгованості  шляхом переговорів з адміністрацією навчального закладу, однак зі сторони адміністрації  робилося все для того, щоб виключити позивача з училища, позбавивши права на освіту.
Вказані обставини, на переконання позивача, вказують на те, що адміністрація навчального закладу не створила необхідних і рівних умов та можливостей для реалізації учасниками освітнього  процесу своїх здібностей і талантів й за три місяці не розробила , не затвердила і не довела до відома позивача і педагогічного колективу індивідуальний навчальний план на перше півріччя 2016 – 2017 навчального року, не перевела позивача на індивідуальний навчальний графік.
Не бажаючи ознайомитися з документами про участь позивача у вокальному конкурсі міжнародного музичного фестивалю, який проходив у Південній Кореї, адміністрація навчального закладу в перший же день занять – 12.12.2016 організувала щодо позивача дискримінаційні утиски, які супроводжувалися небажаною поведінкою та відношенням зі сторони адміністрації навчального закладу. 
Про дискримінаційні утиски свідчать наступні факти:
- вчинення перешкод в організації навчального процесу, подальше ухилення адміністрації навчального закладу від затвердження індивідуального навчального плану на перше півріччя 2016 -2017 навчального року та від прийняття рішення про подальше  переведення позивача на навчання за індивідуальним графіком;
- дискримінація особистості позивача в очах студентського та педагогічного колективу шляхом розповсюдження в грудні 2016 року безпідставних сумнівів  щодо причин поїздки позивача до  Південної Кореї, внаслідок чого було створено атмосферу зневаги і безпідставного осуду;
- зневажливе та вороже ставлення до позивача директора та завуча музичного училища, як представників адміністрації навчального закладу, на уроці «хор» в присутності кількох десятків студентів 1-4 курсів, викладача та акомпаніатора при з`ясуванні питання, чому позивачка приступила до занять  без надання нотаріально посвідченого перекладу копії документів, що підтверджують причину відсутності на заняттях;
- обмеження у реалізації права на здачу академічної заборгованості – погодились прийняти лише три заліки по навчальних дисциплінах «вокал», «хор» та «фортеп`яно», викладачі інших дисциплін відмовилися, зіславшись на зайнятість та відсутність дозволу  завуча музучилища;
- висунення у період з 12.12.2016 по 22.08.2017 необґрунтованих та незаконних вимог  про надання нотаріально посвідченого перекладу як копії запрошення на відкриття візи корейської організації – спонсора на українську мову, так і копії авіаквитків та витягу із закордонного паспорту;
- організація тиску на суд через Житомирську обласну раду, на фінансовому утриманні якої перебуває музучилище, при розгляді справи за позовом ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування наказу про відрахування з навчального закладу, поновлення на навчанні, зобов`язання вчинити дії, про що свідчить рішення постійної комісії з гуманітарних питань Житомирської обласної ради від 25.05.2017 та від 20.07.2017;
- відмова поновити особисте немайнове право (право на освіту), незважаючи на неодноразові звернення та вимоги ст.276 ЦК України;
- подача недостовірної інформації органам влади при намаганнях позивача врегулювати конфлікт у досудовому порядку та  суду при розгляді справи за позовом ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування наказу про відрахування з навчального закладу, поновлення на навчанні, зобов`язання вчинити дії.
21.12.2016 педагогічна рада музичного училища прийняла рішення, яким не допустила позивача до зимової сесії через невиконання навчального плану, тоді як іншим студентам 4 курсу по спеціальності «хорове диригування», а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було дозволено здати академічну заборгованість і вони були допущені до зимової сесії.
Таким чином педагогічною радою музучилища було встановлено несправедливі відмінності, оскільки до позивача ставилися менш приязно та менш справедливо, ніж до інших студентів через чинники, що не пов`язані з її здібностями чи потенціалом.
Позивач стверджує, що допущена по відношенню до неї дискримінація  мала місце за ознаками самоідентифікації, творчої індивідуальності, свободи світогляду та релігійних переконань. Наслідком дискримінації стало позбавлення позивача права на освіту, оскільки в порушення вимог чинного законодавства директор Житомирського музичного училища ім.В.Косенка видав завідомо незаконний наказ про відрахування позивача з навчального закладу.
Незаконні дії відповідача призвели до моральних страждань позивача, які полягають у тривалих переживаннях, психологічному стресі від підриву репутації як творчої особистості, глибокому розчаруванні щодо адміністрації навчального закладу та вчителів. Загальний розмір заподіяної моральної шкоди позивач оцінює у 105000грн., які просить стягнути з відповідача а також судові витрати.
Представник відповідача ОСОБА_2 28.02.2023 подав до суду в письмовій формі правову позицію відповідача по цивільній справі, згідно якої заперечив щодо задоволення позову, оскільки має місце припущення позивача щодо обмеження її права , яке не пов`язано із дискримінацією. Позовна заява не містить  посилання на дві категорії осіб, які є порівнюваними та відмінними. Відсутні докази наявності у позивача певної ознаки за якої вважає, що до неї було застосовано дискримінацію (належність до релігійної спільноти), яка відмінна від  іншої категорії осіб (студентів),  щодо яких також відсутні докази належності до іншої релігії. Не доведено ставлення відповідача до інших студентів більш лояльно, ніж до позивача. Висновок психолога ОСОБА_10 не може бути належним доказом, оскільки не містить дати складення.
Ухвалою суду від 09.11.2021 залучено до участі у справі в якості відповідача правонаступника Житомирського музичного училища ім.В.Косенка Житомирської обласної ради - Житомирський музичний фаховий коледж ім. В.С. Косенка Житомирської обласної ради.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову у повному обсязі. Вважає, що позивачем не надано докази, що підтверджують факт дискримінації та завдання моральної шкоди.
Представник третьої особи заперечив щодо задоволення позову.
Матеріалами справи та з пояснень сторін встановлено, що наказом від 11.08.2013 № 63  "Про зарахування на навчання" ОСОБА_6 зараховано з 01.09.2013 студенткою першого курсу денної форми навчання за державним замовленням до Житомирського музичного училища ім. В. Косенка Житомирської обласної ради (а.с.23, 24 т.1).
Мати позивача ОСОБА_11   13.09.2016   звернулась до директора Житомирського музичного училища ім. В. Косенка Житомирської обласної ради із заявою, в якій просила звільнити ОСОБА_6 від відвідування занять з подальшим відпрацюванням навчального матеріалу у зв`язку з її участю у вокальному конкурсі як представниці України, що проводиться у м. Сеул столиці Південної Кореї у період із 14.09.2016 по 09.12.2016, на підтвердження чого надала запрошення на фестиваль, анкету учасника, електронні квитки та копію закордонного паспорту, які переведені на українську мову.
На зазначену заяву було надано відповідь від 16.09.2016 року за вих. № 121а, в якій повідомлено про необхідність завчасного звернення із такою заявою, а також те, що тривалість конкурсу викликає у керівництва подив, оскільки жоден конкурс не триває стільки часу. Крім того, умови конкурсу та запрошення для участі повинні бути легалізовані, тобто переведені фахівцем та завірені нотаріусом, а тому підстав для звільнення ОСОБА_6 від занять на три місяці немає.
Після повернення в Україну ОСОБА_6 повернулась до навчання та намагалась відпрацювати пропущений матеріал, що підтверджується пояснювальною запискою від 12.12.2016, доповідною запискою від 13.12.2016, листом від 02.03.2017, проте позивачу не було надано можливості відпрацювати пройдений навчальний матеріал, не обговорено можливості створення індивідуального навчального плану (а.с.27).
Наказом Житомирського музичного училища ім. В. Косенка Житомирської обласної ради від 26.12.2016 року № 28-с   ОСОБА_6 відраховано з контингенту студентів 4-го курсу спеціалізації "Хорове диригування" за невиконання навчального плану на підставі рішення педради від 21.12.2016  (а.с.29 т.1).
Підставою для винесення вказаного наказу стало рішення педагогічної ради Житомирського музичного училища ім. В. Косенка Житомирської обласної ради від   22.12.2016, на якому, розглядалося питання про допуск студентів, зокрема й позивача, до зимової сесії (а.с.22).
Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 05.04.2017 по справі №296/10749/16 позов ОСОБА_6 задоволено частково; скасовано наказ Житомирського музичного училища ім. В. Косенка Житомирської обласної ради від 26.12.2016 року № 28-с в частині відрахування ОСОБА_6 з навчального закладу; поновлено ОСОБА_6 на навчання в Житомирському музичному училищі ім. В. Косенка Житомирської обласної ради на 4 курс навчання по держзамовленню по спеціалізації «хорове диригування» (а.с.37, 38 т.1).
Вищевказані обставини підтверджуються матеріалами справи та постановою   Верховного Суду по справі № 296/10749/16-ц від 17.10.2019 за позовом ОСОБА_6 до Житомирського музичного училища ім. В. Косенка Житомирської обласної ради, третя особа - директор Житомирського музичного училища ім. В. Косенка Житомирської обласної ради, про визнання незаконним та скасування наказу про відрахування з навчального закладу, поновлення на навчання та зобов`язання вчинити дії.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06 вересня 2012 року №  5207-VI (далі - Закон №  5207-VI) дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
Непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
Отже законом визначено, що дискримінація може відбуватися за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками.
Закон не містить визначення дискримінації за ознаками самоідентифікації, творчої індивідуальності, свободи світогляду.
За тлумачним словником самоідентифікація — це усвідомлення людиною своєї приналежності до конкретної суспільної групи, спільноти.
Обгрунтовуючи дискримінацію за ознаками самоідентифікації позивач вказала, що адміністрації навчального закладу не подобалося, що: позивачка завжди самостійно вирішувала будь – які питання організаційного та творчого характеру, пов`язані із навчанням у вузі; позивачка самостійно і наполегливо, за власною ініціативою  протягом двох років завойовувала право на участь у вокальному конкурсі в Піденній Кореї, вивчаючи корейську мову, корейську культуру, корейські пісні.
Разом з тим докази того, що невдоволення адміністрації навчального закладу самоідентифікацією студентки ОСОБА_6 дійсно було та мало зовнішній прояв у будь – якій усній чи то письмовій формі суду не надано.
Творча індивідуальність (від лат. individuum — неподільне) — термін, який вживається для означення суб`єкта художньої творчості. Творча індивідуальність – це креативна особистість, яка внаслідок впливу зовнішніх факторів набула необхідні для актуалізації своїх творчих можливостей додаткові якості, що сприяють досягненню творчих результатів в одному чи декількох видах творчої діяльності.
Позивач визначає, що дискримінація за ознаками творчої індивідуальності зі сторони навчального закладу мала наступні прояви:
- адміністрації навчального закладу не подобалося, що позивачка свідомо оцінює рівень своїх творчих можливостей і талантів, оскільки займалася співом з п`яти років;
- адміністрації навчального закладу не подобалося, що позивачка протягом всіх років навчання вимагала сприяння в направленні на вокальні конкурси, оскільки мала підготовлену програму як по академічному вокалу так і вокальну програму в рамках популярної естрадної музики і була забезпечена сценічним вбранням.
Невдоволення адміністрації навчального закладу щодо студенти ОСОБА_6 , її діями, спрямованими до реалізації своїх талантів, та  дискримінація саме за ознаками  творчої індивідуальності не підтверджено будь- якими доказами.
Статтею  35 Конституції України передбачено право кожного на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособове чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежено законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей.
Ніхто не може встановлювати обов`язкових переконань і світогляду. Не допускається будь-яке примушування при визначенні громадянином свого ставлення до релігії, до сповідання або відмови від сповідання релігії, до участі або неучасті в богослужіннях, релігійних обрядах і церемоніях, навчання релігії.
В обґрунтування дискримінації за ознаками світогляду та релігійних переконань позивачем зазначено, що :
- адміністрації навчального закладу не подобалося, що позивач з розумінням та повагою відноситься до людей різних національностей, релігійних переконань інших людей і до діяльності міжнародних релігійних організацій, метою якої є навчання молоді, виховання лідерських якостей та творчої індивідуальності, обмін молодіжними культурами, вивчення іноземних мов, а тому прийняла матеріальну допомогу від спонсора поїздки на вокальний конкурс у Південну Корею – корейської релігійної організації «Good News Mission», яку відповідач вважає релігійною сектою. Адміністрація навчального закладу проявила релігійну нетерпимість і допустила переслідування щодо позивача на грунті свободи світогляду та релігійних переконань на відміну від прихильного ставлення до православних християн, якими є студенти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Як на доказ релігійної нетерпимості  адміністрації навчального закладу позивачка зсилається на лист навчального закладу від 29.03.2017 №51, та судові рішення.
Згідно вказаного листа Житомирського музичного училища ім. В. Косенка Житомирської обласної ради від 29.03.2017 №51, зокрема, зазначено наступне: «Ви не з`явилися на засідання звуженої педагогічної ради та не забезпечили явку свого представника для розгляду Вашого звернення, не надали належним чином затверджені документи, що підтверджують поважність причин Вашої відсутності з 13.09.2016 до 11.12.2016 на заняттях студентів 4-го курсу відділення «Хорове диригування»   Житомирського музичного училища ім. В. Косенка, засідання педагогічної ради відбулося за наявними документами та на підставі публікації в засобах масової інформації про те, що International Youth Fellowship («Міжнародне молодіжне спілкування») є підрозділом релігійної організації протестантської секти «Good News Mission» (миссия «Благая Весть») пастора Ок Су Пака  (Ock-Soo Park) та того, що 13th Chungjang Memory Festival Korea (13-й Чхунджанский фестиваль памяти Корея)  відбувся не з 13.09.2016  до 11.12.2016, як Ви вказували у своїй заяві від 13.09.2016, а з 6 червня 2016 до 3 жовтня  2016 року, у тому числі фінал, що відбувся з 29.09.2016р. до 03.10.2016 р., які підтверджують неповажність Вашої відсутності з 05.10.2016р. до 11.12.2016р. на заняттях студентів 4-го курсу відділення «Хорове диригування» Житомирського музичного училища ім.В.С. Косенка» (а.с. 36).
Зі змісту даного листа  слідує, що позивачка не з`явилася на засідання педагогічної ради, а тому таке відбулося за її відсутності  за наявними документами та на підставі публікації в засобах масової інформації.
На переконання суду  використання терміну «секта» не є відображенням особистого  відношення автора листа до відповідної міжнародної (релігійної) організації, чи то до позивача ОСОБА_6 , її віросповідання, оскільки вказано, що таку інформацію взято з публікації в ЗМІ, яку було використано автором при написанні листа. 
Разом з тим, при дослідженні в судовому засіданні матеріалів справи 296/10749/16-ц встановлено наявність  публікації «Жителей Житомира вербуют в Корейскую секту», яка висвітлює інформацію про International Youth Fellowship, як  місіонерський рух південнокорейської  секти.
Згідно з Українською релігієзнавчою енциклопедією, секта — це об`єднання вірян, що склалося як опозиція до панівного в країні релігійного напряму. Виникнення сект закономірно настає в міру розвитку будь-якої релігії та є формою протесту.
Юридична енциклопедія (редкол. ОСОБА_14 (голова редкол.) та ін. т. 5. Київ. 2003. с. 453)  містить визначення релігійної секти: «загальна назва різних течій і об`єднань віруючих, які на ґрунті догматичних, культових чи організаційних відмінностей відокремлюються від традиційної чи автохтонної релігії і церкви».
Враховуючи вищезазначену термінологію, на переконання суду лист Житомирського музичного училища ім. В. Косенка Житомирської обласної ради від 29.03.2017 №51 не відображає особистого, в тому числі зневажливого ставлення автора листа до релігійних організацій, зокрема, «Good News Mission» (миссия «Благая Весть»), та до ОСОБА_6 , як до особи, що сповідує певну релігію чи виявляє прихильність до будь- якої  релігії чи релігійної організації, та не свідчить про прояв дискримінації за ознаками релігійних переконань щодо останньої. Тим більше, що даний лист містить  чітку аргументацію, чому студентка ОСОБА_6 не може бути допущена  до складання атестаційних заліків  та екзаменів, а саме: 1) неповажність причин відсутності на заняттях з 05.10.2016р. до 11.12.2016р.; 2) невідпрацьовано робочий план студентів VII семестру 4-го курсу  відділу «Хорове диригування» музичного училища в загальній кількості 480 годин.
Згідно витягу з протоколу №3 звуженої педагогічної ради Житомирського музичного училища ім. В. Косенка в частині розгляду питання про допуск до зимової сесії студентки ОСОБА_6 , зазначено, що «Бабуся ОСОБА_15   повідомила, що цей захід фінансувався відомою на весь світ  релігійною організацією, а після закінчення конкурсу 03.10.2016 її онука працювала волонтером в цій релігійній організації, давала уроки англійської мови для корейських дітей.»
Тобто, бабуся ОСОБА_15 21.12.2016 сама повідомила навчальний заклад, про особливості організації, яка організувала фестиваль у Південній Кореї, як релігійної. 
При цьому, матеріалами справи не встановлено, що адміністрація навчального закладу у будь – якій формі відкрито засудила участь ОСОБА_6 у вокальному конкурсі, що відбувся за сприяння корейської релігійної організації «Good News Mission», що мало наслідком утиски та подальше відрахування позивача  з  контингенту студентів.
Згідно наказу від 26.12.2016 №28-с  ОСОБА_6 відраховано з навчального закладу за невиконання навчального плану. 
Вказаний наказ було оскаржено позивачем та рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 05.04.2017 по справі №296/10749/16, яке залишено без змін, скасовано з підстав наявності доказів, що ОСОБА_6   дійсно приймала участь  у вокальному конкурсі у Південній Кореї, тобто навчальний план не виконано з поважних причин. При цьому, дане судове рішення  не містить будь-яких даних про те, що відносно ОСОБА_6 були застосовані дискримінаційні умови навчання у 2016 – 2017 навчальному році.
Представник позивача в судовому засіданні неодноразово звертала увагу суду на процесуальні документи, подані представником училища по справі №296/10749/16, зокрема касаційну скаргу та клопотання про зупинення виконання рішення, в яких відповідач звертає увагу на International Youth Fellowship («Міжнародне молодіжне спілкування»), як структурний підрозділ Південно-Корейської непротестантської релігійної секти, яка використала ОСОБА_6 для волонтерської програми. Таким чином, представник Житомирського музичного училища ім. В. Косенка у касаційній скарзі від 11.09.2017 та клопотанні про зупинення виконання судового рішення, які поданій  по справі №296/10749/16, заперечив, що ОСОБА_6 приймала участь у  фінальних змаганнях 13th Chungjang Memory Festival Korea (13-й Чхунджанский фестиваль памяти Корея), як офіційний учасник фестивалю, а фактично виїхала до ОСОБА_16 для здійснення волонтерської діяльності, відповідно, причини відсутності останньої на заняттях адміністрація навчального закладу вважала неповажними.
Таке обгрунтування відповідача щодо дійсної мети поїздки ОСОБА_6 до ОСОБА_16 не містить ознак дискримінації, та не є доказом того, що були застосовані нерівні, несправедливі умови навчання у 2016- 2017 навчальному році. 
Враховуючи зазначене слід дійти висновку, що ОСОБА_6 була відрахована з училища саме з підстав, що викладені в наказі від 26.12.2016 №28-с, невиконання навчального плану. Саме таку позицію займала адміністрація навчального закладу і доводила її в суді під час розгляду справи №296/10749/16. Скасування наказу від 26.12.2016 №28-с судом не є доказом того, що відносно позивача існували дискримінаційні умови навчання, а лише свідченням того, що відповідач мав чітку позицію (хоча і помилкову) на предмет підтвердження поважності обставин та підстав невідвідування  ОСОБА_6 у період з 13.09.2016  до 11.12.2016 навчального закладу.
Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях (рішення у справі "Вілліс проти Сполученого Королівства" (Willis v. the United Kingdom), заява № 36042/97, рішення у справі Пічкур проти України від 7 листопада 2013 року, заява № 10441/06).
Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об`єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю. Договірна держава користується свободою розсуду при визначенні того, чи та якою мірою відмінності в інших схожих ситуаціях виправдовують різне ставлення (див. рішення від 21 лютого 1997 року у справі "Ван Раалте проти Нідерландів" (Van Raalte v. the Netherlands), п. 39. Reports 1997-I).
У позові ОСОБА_6 стверджує, що відповідач допустив переслідування щодо неї на грунті свободи світогляду та релігійних переконань на відміну від прихильного ставлення до православних християн, якими є студенти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Так, останнім  було дозволено здати академічну заборгованість і вони були допущені до зимової сесії, в чому вбачає різне ставлення до неї особисто та до вказаних студентів.
В пункті 5 протоколу №3 звуженої педагогічної ради Житомирського музичного училища ім.В.С. Косенка від 21.12.2016 зазначено наступне: « ОСОБА_17 , голова відділу «Хорове диригування»,  проінформувала, що студенти ІІ, ІІІ та IV курсу здали заліки і можуть бути допущені до складання зимової сесії окрім студенток IV курсу ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Студентка ОСОБА_12 була відсутня на заняттях в листопаді – грудні 2016 року, але надала лікарняні листи, які підтверджують законні підстави її відсутності. Студентка ОСОБА_20 , яка через відсутність на заняттях протягом трьох місяців має заборгованість майже з усіх предметів крім хорового класу, спеціалізованого фортепіано та постави голосу. Пропущено 75% навчального матеріалу, документів, які б підтверджували законні підстави для пропуску занять ОСОБА_20 не надала.» (а.с.145 – 148 т.1)
З урахуванням зазначеного педагогічна рада вирішила: дозволити студентці IV курсу ОСОБА_8 ліквідувати заборгованість і допустити її до складання зимової сесії; не допустити студентку IV курсу ОСОБА_21 до складання зимової сесії через невиконання навчального плану та пропуски занять без поважних причин. 
Вбачається, що на засідання педагогічної ради був також запрошений разом з батьками студент ОСОБА_22 (IV хор), однак згідно протоколу №3 від 21.12.2016  питання щодо останнього не обговорювалося, рішення не приймалося.
Разом з тим, суду не надано доказів того, що студенти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дійсно є православними християнами й представникам навчального закладу про це було відомо. Не повідомлено суд про те, яку віру сповідує позивачка, та не надано доказів, що представникам навчального закладу було відомо, що ОСОБА_20 достовірно  не є православною християнкою, а сповідує іншу релігію.
Тому доводи позивача, що вона зазнала переслідувань від адміністрації навчального закладу саме на грунті свободи світогляду та релігійних переконань не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. 
На переконання суду прийняття адміністрацією навчального закладу рішення  від  21.12.2016 про недопуск ОСОБА_15 до складання зимової сесії не свідчить про поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях, тобто про наявність дискримінації.
Доказів того, що позивача обмежували у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі через те, що вона сповідує певну релігією, чи була учасником фестивалю, що організувала релігійна організація (не християнська), позивачем не надано. 
Враховуючи вищезазначене, оскільки не знайшли свого підтвердження доводи позивача про дискримінацію по відношенню до неї зі сторони адміністрації  Житомирського музичного фахового коледжу ім. В.С. Косенка Житомирської обласної ради за ознаками самоідентифікації, творчої індивідуальності, свободи світогляду та релігійних переконань суд не вбачає підстав для задоволення позову у повному обсязі.
Керуючись ст. ст.5,12,13,81, 211,258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд, -
                                                                    УХВАЛИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

       Суддя В. П. Маслак