УХВАЛА

29 липня 2024 року 
м. Київ
справа №240/34121/23
адміністративне провадження № К/990/29163/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р. Ф., 
суддів - Бившевої Л. І., Гончарової І. А.,  
розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Житомирській області  
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року
у справі №240/34121/23 
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Активінвест"  
до  Головного управління ДПС у Житомирській області  
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2024 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Житомирській області   на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року у справі №240/34121/23, предметом спору в якій є  визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень Головного управління ДПС у Житомирській області від 09 листопада 2023 року: №0209460408 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Активінвест" штрафу в сумі 35 043,61 гривень за порушення строків сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; №0209470408 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Активінвест" штрафу в сумі 884,90 гривень за порушення строків сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; №0209490408 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Активінвест" штрафу в сумі 55 328,14 гривень за порушення строків сплати земельного податку з юридичних осіб; №0209500408 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Активінвест" штрафу в сумі 92 883,92 гривень за порушення строків сплати земельного податку з юридичних осіб.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року, за результатами розгляду справи у порядку загального позовного провадження, позов задоволено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області задоволено частково. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року змінено в частині стягнення судових витрат, замінивши суму з 10736 гривень на 2762,11 гривень. В решті рішення залишено без змін.
У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення  Житомирського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року у справі №240/34121/23, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з наступного.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
В свою чергу, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб віднесено до категорії справ незначної складності.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
На час звернення позивача з адміністративним позовом - 2023 рік, відповідно до норм Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 01 січня 2023 року встановлено 2684,00 гривень.
Предметом позову у цій справі є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень Головного управління ДПС у Житомирській області від 09 листопада 2023 року: №0209460408 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Активінвест" штрафу в сумі 35 043,61 гривень за порушення строків сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; №0209470408 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Активінвест" штрафу в сумі 884,90 гривень за порушення строків сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; №0209490408 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Активінвест" штрафу в сумі 55 328,14 гривень за порушення строків сплати земельного податку з юридичних осіб; №0209500408 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Активінвест" штрафу в сумі 92 883,92 гривень за порушення строків сплати земельного податку з юридичних осіб, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ця справа за критерієм, встановленим пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, є справою незначної складності.

Так, у касаційній скарзі заявник посилався на те, що подана ним касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, становить значний суспільний інтерес та  має виняткове значення для скаржника.
Однак, в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовано не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин, скаржником не обґрунтовано. 
Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційний скарзі.
Крім того, вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.
Касаційна скарга не містить жодних аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.
Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту «а» і «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України є необґрунтованими, оскільки предмет спору не містить обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії винятково значимих. Крім того, наведені скаржником в касаційній скарзі обставини не дають підстав для висновку, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Житомирській області   на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року  та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року у справі №240/34121/23  за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Активінвест"  до  Головного управління ДПС у Житомирській області  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Судді	Р.Ф. Ханова Л.І. Бившева   І.А. Гончарова