КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И
 
26 вересня 2024 року                                                                                 м. Київ
 
Унікальний номер справи № 761/31013/23
Апеляційне провадження № 22-ц/824/13232/2024
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:     головуючого  -  Левенця Б.Б.,
суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,
            за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року, постановлену під головуванням судді Осаулова В.А., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3  про стягнення боргу за розпискою, -
 
в с т а н о в и в :
 
У серпні 2023 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 5 180,91 євро, які складаються з 5 000,00 євро - заборгованість за розпискою-1, розпискою-2, розпискою-3, та 180,91 євро - 3 % річних; стягнути судові витрати (а.с. 1-7).
На обґрунтування позову зазначала, що 28 лютого 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики у розмірі 3 000,00 євро. На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв 3 000,00 євро. На підтвердження факту отримання грошових коштів,  відповідачем складено та підписано боргову розписку (розписка-1), якою засвідчено вказаний факт та зобов`язання повернути кошти до 01 березня 2022 року. При неповерненні повної суми позики своєчасно, відповідач зобов`язується відчужити 1/5 квартири АДРЕСА_1 на користь позивача.
18 жовтня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено другий договір позики в розмірі 1 000,00 євро. На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв 1 000,00 євро. На підтвердження факту отримання грошових коштів відповідачем складено та підписано боргову розписку (розписка-2), якою засвідчено вказаний факт та зобов`язання повернути кошти до 19 жовтня 2022 року. При неповерненні повної суми позики своєчасно, відповідач зобов`язується відчужити 1/5 квартири АДРЕСА_1 на користь позивача.
Також, 18 жовтня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено третій договір позики в розмірі 1 000,00 євро. На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв 1 000,00 євро. На підтвердження факту отримання грошових коштів відповідачем складено та підписано боргову розписку (розписка-3), якою засвідчено вказаний факт та зобов`язання повернути кошти до 19 жовтня 2022 року. При неповерненні повної суми позики своєчасно, відповідач зобов`язується відчужити 1/5 квартири АДРЕСА_1 на користь позивача.
Отже, позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі та передав відповідачу у борг кошти, про що свідчать договори позики, укладені у формі розписки.
Однак, станом на день подання позову відповідач своїх зобов`язань не виконав, ухиляється від повернення позики, чим грубо порушує майнові права та інтереси позивача, ставлячи його у скрутне становище. Факт неповернення позики підтверджується наявність оригіналів розписок у позивача (а.с.1-7).
У відзиві на позовну заяву відповідач заперечувала проти позовних вимог (а.с. 29-30).
28 травня 2024 року в судовому засіданні представник відповідача - адвокат Пузін Д.М. заявив клопотання про призначення у даній справі судової почеркознавчої експертизи (а.с. 129-130). На обґрунтування вказаного клопотання зазначав, що він ставить під сумнів отримання коштів від позивачки і написання відповідачкою розписок від 28 лютого 2021 року та від 18 жовтня 2021 року про отримання коштів. Відтак, є необхідність призначення у справі почеркознавчої експертизи в Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України, м. Київ із врахуванням заявлених позовних вимог.
З протоколу судового засідання від 28 травня 2024 року вбачається, що представник позивача - адвокат Борисенко О.В. не заперечував проти задоволення клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи (а.с. 129-130).
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи - задоволено.
Призначено по цивільній справі № 761/31013/23 судову почеркознавчу експертизу почерку та підпису, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, м. Київ, вул. Гарета Джонсона, 5.
На вирішення судової почеркознавчої експертизи поставлено питання:
Чи виконаний рукописний текст та підпис в розписках від 18.10.2021 року та у розписці від 28.02.2021 року самою ОСОБА_2 чи іншою особою із наслідуванням її почерку чи підпису або із використанням будь-яких технічних засобів?
Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, м. Київ, вул. Гарета Джонсона, 5, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.
Оплату за проведення експертизи покласти на відповідача по справі - ОСОБА_2 .
Витребувано в  ОСОБА_2  зразки оригіналів написаних і підписаних нею документів наближених до часу видання розписки - 2021 рік, а також експерементальні зразки почерку та підпису у кількості від 10 до 15 листків для проведення судово-почеркознавчої експертизи.
Надано в розпорядження експертів матеріали цивільної справи № 761/31013/23, а також експерементальні зразки підпису та почерку ОСОБА_2 та інші документи, підписані нею (а.с.131-32).
Не погодившись з ухвалою районного суду, 11 червня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Борисенко О.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 135-139).
На обґрунтування скарги зазначав, що оскаржувана ухвала постановлена в результаті неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Вказував, що факт неповернення позики було підтверджено наявність оригіналів розписок у позивача, копії яких булим долучені до матеріалів позовної заяви, а оригінали були надані для огляду в судовому засіданні. Крім того, до суду сторонами було надано додаткові докази на підтвердження позовних вимог, а саме копії знімків екрану, які підтверджують факт взяття в позику грошових коштів ОСОБА_2 у ОСОБА_1 та факт передачі даних коштів, флеш накопичувач з відеозаписом, на якому ОСОБА_2 відправляє оригінали боргових розписок поштою. 
При поданні відзиву на позовну заяву відповідачем ОСОБА_2 не заперечувався факт отримання в борг грошових коштів від ОСОБА_1 та питання призначення судової почеркознавчої експертизи стороною відповідача не ставилось. В додаткових письмових поясненнях наданих за матеріалами цивільної справи № 761/31013/23 відповідач ОСОБА_2 підтвердила факт отримання за борговими розпискам від позивача ОСОБА_1 грошових коштів та питання призначення судової почеркознавчої експертизи не ставила перед судом. 
Враховуючи те, що відповідач не заперечує факту отримання грошових коштів у позивача, а позивач припускає, що написані відповідачем ОСОБА_2 могли бути підписані дійсно сторонньою особою з метою намагання уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих від ОСОБА_1 у позику, немає необхідності у призначенні судової почеркознавчої експертизи і застосування спеціальних знань (а.с. 134-139).
Відзив на апеляційну скаргу від сторони відповідача не надходив.
 
Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Повідомлення апелянта ОСОБА_1   та відповідача ОСОБА_2 повернулись із відмітками працівників пошти про відсутність адресатів за зазначеними ними адресами, заяви про зміну адреси місця проживання перебування від вказаних осіб не надходили. Поряд з цим, апелянт ОСОБА_1 про розгляд справи апеляційним судом 26 вересня 2024 року була сповіщена повідомленням 16 липня 2024 року представника - адвоката Борисенко О.В. до Електронного кабінету в ЄСІТС. Відповідач ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 були сповіщені повідомленнями до Електронного кабінету в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень (а.с. 157-168).  
Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні.
Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).
Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). 
Зважаючи на вимоги п. 2 ч. 8 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.
 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скаргане підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача ОСОБА_2 з позовними вимогами про стягнення заборгованості у загальному розмірі 5 180,91 євро у зв`язку з невиконанням договорів позики від 28.02.2021 року (розписка-1) та від 18.10.2021 року (розписка-2, розписка-3), які було укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 1-7).
Відповідач, заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилалась на те, що підписи на розписці-1 від 28.02.2021 року та на розписці-2 від 18.10.2021 року здійснювались ОСОБА_3 , а розписка-3 від 18.10.2021 року взагалі є фіктивною (а.с. 99).
Задовольняючи клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пузіна Д.М. про призначення судової почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для вирішення спору необхідно з`ясувати обставини, що мають значення по справі і потребують спеціальних знань, виходячи з предмету позову.  
З такими висновками суду погодився і суд апеляційної інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.
Як визначено у ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Частиною 1 ст. 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. 
Згідно з ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування.
Враховуючи, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за розписками від 28.02.2021 року та від 18.10.2021 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що необхідно у справі призначити судову почеркознавчу експертизу.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що в даній цивільній справі відсутня потреба у призначенні судової почеркознавчої експертизи з огляду на те, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів на підтвердження позовних вимог, а відповідач ОСОБА_2 підтвердила факт отримання грошових коштів за борговими розпискам від позивача ОСОБА_1 , оскільки оцінка вказаним доводам здійснюється судом під час вирішення справи по суті спору.
Призначивши судову почеркознавчу експертизу, суд першої інстанції забезпечив дотримання принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу, надавши можливість стороні реалізувати своє право на подачу доказів в обґрунтування заперечень проти позову.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що представник позивача - адвокат Борисенко О.В. під час розгляду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи не заперечував проти його задоволення та судом першої інстанції під час вирішення вказаного клопотання було враховано думку сторони позивача.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів їх відхилила.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Процесуальних порушень, які б могли бути визнані підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.
 
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і в частині призначення експертизи оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.
Дата складання повного судового рішення - 27 вересня 2024 року. 

Судді Київського апеляційного суду:                                          Б.Б. Левенець

                                                                                                          О.В. Борисова

В.М. Ратнікова