УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/3542/23 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М. 
Номер провадження №33/4805/400/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       03 липня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 04.06.2023 о 11 год 46 хв на вул. Житомирська у м. Звягель керував автомобілем ЗАЗ Sens, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, посилаючись на незаконність постанови, порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. На його думку, судом не враховано відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також вказав, що огляд на стан сп`яніння та оформлення адміністративних матеріалів проведені з порушенням вимог законодавства. Зокрема, зазначив, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, не роз`яснено порядок застосування таких засобів. Працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не вказано обов`язкові відомості щодо технічного засобу, яким здійснено відеозапис порушення ПДР, не було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не забезпечено реальне право на допомогу адвоката. Під час проведення огляду у закладі охорони здоров`я використовувався мундштук, який не відповідає вимогам нормативних документів, зокрема ДСТУ, не встановлено його походження, що викликає сумнів у результаті огляду. Результати повторного огляду не були взяті до уваги у висновку щодо результатів медичного огляду, який складений медичним працівником ще до повторного вимірювання. Долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним, не містить фіксації факту керування ним транспортним засобом, порушення ПДР, відеозаписом не зафіксовано реального відсторонення від керування транспортним засобом. 
Належним чином повідомлений про місце і час судового засідання ОСОБА_1  повторно не з`явився до суду апеляційної інстанції, будь-яких клопотань на адресу суду не направляв.
За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка бере участь в апеляційному провадженні справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283,284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 399401 від 04.06.2023, згідно якого ОСОБА_1 04.06.2023 о 11 год 46 хв на вул. Київська-Житомирська у м. Звягель керував автомобілем ЗАЗ Sens, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (висновок лікаря № 64), чим порушив п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №64 від 04.06.2023, згідно якого на момент огляду ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.4); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с.6); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 806976 від 04.06.2023 (а.с.8); диском з відеозаписом події (а.с.9). 
Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано. На наявному в матеріалах справи відеозаписі з автомобільного відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вбачається, що ОСОБА_1  беззаперечно керував транспортним засобом, зупинка якого відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про національну поліцію» та була обумовлена порушенням ним Правил дорожнього руху, за що водія притягнуто до адміністративної відповідальності. Останньому також було повідомлено, за якими ознаками виникла підозра на стан сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота та запропоновано пройти огляд  на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», так і в медичному закладі.  ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №64 від 04.06.2023, перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.4).  Також відеозапис свідчить, що ОСОБА_1 неодноразово роз`яснювалися права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння було об`єктивно встановлено під час проведеного огляду лікарем закладу охорони здоров`я, що оформлено відповідним висновком, виданим на підставі акта медичного огляду, про що повідомлено водія. Ознайомлюватись та отримувати висновок лікаря ОСОБА_1 відмовився. Даний висновок є чинним та ОСОБА_1 в установленому законом порядку не оспорювався, а тому безумовно підтверджує факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння. 
Доводи апеляційної скарги про відсутність повторного медичного обстеження через 20 хвилин після первісного обстеження не спростовують перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, встановленого висновком лікаря. 
Як свідчить відеозапис та інші письмові докази, порушень, які б могли бути підставою для визнання недійсним огляду на стан сп`яніння  ОСОБА_1  або результатів такого огляду працівниками поліції та лікарем закладу охорони здоров`я не допущено. 
Не відсторонення водія від керування транспортним засобом не спростовує наявність вини у інкримінуємому правопорушенні та не може бути підставою для визнання огляду недійсним. 
Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Відсутність посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на номер технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась відеозйомка, не спростовує обставин об`єктивно зафіксованих на наявному в матеріалах відеозаписі та не виключає належність і допустимість даного доказу. 
Також не може бути підставою для визнання протоколу недопустимим та неналежним доказом помилка у місяці народження ОСОБА_1 , а підставою для скасування постанови суду першої інстанції - описка в ініціалах останнього.
Законодавством не передбачена обов`язкова участь адвоката під час проходження особою огляду на стан сп`яніння та оформлення поліцією матеріалів про адміністративне правопорушення. Відсутність захисника під час таких дій не є обставиною, яка може бути підставою для визнання огляду недійсним, а складених процесуальних документів - неналежними доказами.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32)
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2024 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич