УХВАЛА

08 серпня 2024 року  
м. Київ
справа №300/2261/23
адміністративне провадження №К/990/15963/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Воробцем Романом Мироновичем, на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі №300/2261/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовців, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за період березень, червень, серпень, листопад, грудень, 2022 року, січень-березень 2023 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року, з відрахуванням податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року, позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом                1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я за періоди з 01 червня 2022 року по                   22 червня 2022 року та з 30 листопада 2022 року по 05 лютого 2023 року виходячи з розміру 100000 грн на місяць;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я за періоди з 01 червня 2022 року по 22 червня 2022 року та з 30 листопада 2022 року по 05 лютого 2023 року виходячи з розміру 100000 грн на місяць, з урахуванням проведених виплат за ці періоди;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.
18 квітня 2024 року до Суду засобами поштового зв`язку направлено касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Воробцем Романом Мироновичем, на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого    2024 року у справі №300/2261/23.
Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Воробцем Романом Мироновичем, на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі №300/2261/23 залишено без руху; надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, шляхом: реєстрації адвокатом електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами; подання касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав), з належним її обґрунтуванням; надання доказів дати отримання позивачем оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції. 
У межах встановленого судом строку до Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої представник скаржника долучив: касаційну скаргу в новій редакції, у якій зазначив, що підставою касаційного оскарження є пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України; відповідь №497977 про наявність у нього Електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2024 року суд з власної ініціативи продовжив   ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення виявлених судом недоліків касаційної скарги в частині надання доказів, що підтверджують дату отримання копії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.
У межах встановленого судом строку до Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги. 
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску позивачем строку на касаційне оскарження  представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 не був присутнім при винесенні оскаржуваної постанови, а її копію отримав простою кореспонденцією 18 березня 2024 року, повідомлення про вручення йому поштового відправлення не підписував, тому надати суду відповідні докази він немає можливості. Також представник позивача звертає увагу на те, що населений пункт, в якому проживає скаржник є гірським населеним пунктом, тому поштові повідомлення надходять з періодичністю один раз у два тижні.
З метою перевірки доводів представника скаржника про поважність причин пропуску позивачем строку на касаційне оскарження судового рішення у цій справі Суд витребував електронні матеріали справи №300/2261/24 з Центральної бази даних. 
Судом встановлено, що відомості щодо дати отримання позивачем постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі №300/2261/23 в матеріалах апеляційного провадження відсутні. Тому суд приймає доводи представника щодо дати отримання копії оскаржуваної постанови 18 березня 2024 року та вважає за можливе поновити позивачу строк на касаційне оскарження судового рішення у цій справі.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках. При цьому, перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.
У цій справі суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. 
Необхідність відкриття касаційного провадження у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження є те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Підставою касаційного оскарження у цій справі скаржник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції  норм матеріального права з посиланням на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Скаржник зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого              2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Судом установлено, що доводи скаржника є достатньо мотивованими і потребують перевірки, а касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Отже, проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження в справі з підстави, передбаченої пунктом                3 частини четвертої статті 328 КАС України, - відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1.  Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.
2.  Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Воробцем Романом Мироновичем, на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі №300/2261/23.
3.  Витребувати з Івано-Франківського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №300/2261/23.
4. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи - копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
6. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:  Судді:	О.Р. Радишевська   В.Е. Мацедонська   М.І. Смокович