ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2024 року	Львів	Справа № 466/1025/24 пров. № А/857/15493/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Кузьмича С.М., Матковської З.М.,
за участю секретаря судових засідань –                     Березюка Д.О.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 травня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду (головуючий суддя: Ковальчук О.І., місце ухвалення – м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови, –
встановив:
ОСОБА_1 , 31.01.2024 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має місце проживання/перебування на території України від 16.01.2024 серія АА № 00016842 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 23 ст. 132-1 КУпАП.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 травня 2024 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишено без розгляду.
Із цим судовим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що про дату, час та місце розгляду справи 27.05.2024 належним чином повідомлений не був.
Відповідачем, 12.09.2024 подано відзив на апеляційну скаргу в якому просив відхилити апеляційну скаргу.
У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що така підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, а тому наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено статтею 205 КАС України. Так, частиною п`ятою цієї статті передбачено, що в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.
Наведена норма кореспондується із закріпленим у пункті 4 частини першої статті 240 КАС України правилом, за яким позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Таким чином, підставою для ухвалення процесуального рішення про залишення позовної заяви без розгляду є повторне неприбуття позивача у судове засідання без поважних причин, за умови належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.
При цьому неприбуття в судове засідання позивача належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге не прибули на розгляд справи, і в суду є достовірні дані (докази) про те, що обидва рази позивача належним чином повідомлено, а також сторонами не було заявлено підставне клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд такої без їх участі. Перше таке неприбуття тягне за собою відкладення розгляду справи.
Системний аналіз вказаних норм дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що залишення адміністративного позову без розгляду на стадії судового розгляду справи по суті є можливим лише в разі наявності підстав для висновку про те, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, позивач (представник позивача) без поважних причин не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, за умови неможливості проведення такого засідання за відсутності позивача (неявка перешкоджає розгляду справи).
Суд апеляційної інстанції зауважує, що у розумінні КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Тому, будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що предметом спору є правомірність прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має місце проживання/перебування на території України від 16.01.2024 серія НОМЕР_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 23 ст. 132-1 КУпАП.
Так, справи про притягнення до адміністративної відповідальності належать до окремої категорії термінових адміністративних справ, особливості розгляду яких встановлені у главі 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Статтею 268 передбачено особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ.
У справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. ч 1-3 ст. 268 КАС України).
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог процесуального законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що враховуючи суб`єктний склад осіб, які беруть участь у справі, предмет та підстави позову, розгляд цієї справи судом першої інстанції повинен відбуватися на підставі ст. 286 КАС України з дотриманням порядку передбаченого спеціальною статтею 268 КАС України, та з урахуванням частини 3 статті 268 КАС України, що у разі неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, це не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки в розумінні КАС України, розглядувана справа належить до категорії термінових адміністративних справ, особливості розгляду яких встановлені у главі 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України, а тому суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду, що у свою чергу, свідчить про необхідність її скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно із частиною 3 статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції залишаючи позовну заяву без розгляду допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до приписів ст. 320 КАС України є підставою для скасування ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що підстави для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки справа ще не вирішена по суті позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 313, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –
постановив:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 травня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 466/1025/24 – скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.  

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено  27.09.24