ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

                                                                                           Головуючий І інстанції: Рубан В.В.
19 липня 2024 р. 	Справа № 520/9734/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Курило Л.В. ,  Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року по справі за адміністративним позовом    ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В с т а н о в и в:
02.11.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) щодо не зарахування всіх періодів роботи в подвійному розмірізгідно з довідками № 03/1265 та № 03/1266 від 24.06.2022 року, виданими КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон № 1788-XII);
- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату її  пенсії з урахуванням всіх періодів роботи в подвійномурозмірі згідно з довідками № 03/1265 та № 03/1265 від 24.06.2022 року, виданими КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» відповідно до ст. 60 Закону № 1788-XII.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона з 27.01.2021 року перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-IV). 24.06.2022 року КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» видало їй довідки № 03/1265 та № 03/1266 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, якими передбачено, що вона працювала на посадах, стаж на яких відповідно до статті 60 Закону № 1788-XII зараховується у подвійному розмірі. 21.07.2022 року вона з метою зарахування стажу роботи в подвійному розмірі подала довідки до пенсійного органу для перерахунку пенсії. Відповідно до розрахунку стажу від 27.07.2022 року відповідач зарахував стаж з 02.03.1992 року по 21.11.1999 року та з 21.11.1999 року по 31.12.2003 року в подвійному розмірі, однак не врахував інші періоди, передбачені довідками № 03/1265 та № 03/1266.
У відзиві на адміністративний позов відповідач ГУ ПФУ в Харківській області, не погоджуючись з вимогами позивача, зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні і отримує пенсію за віком згідно Закону № 1058-IV з 27.10.2021 року. 21.07.2022 року позивач через Веб-портал Пенсійного фонду України звернулася з заявою про перерахунок пенсії та надала наступні скан-копії документів: паспорт; ідентифікаційний код; довідка про відкриття рахунку в банку; диплом НОМЕР_1 про навчання у Харківському медичному інституті у період з 1979 по 1986 роки ОСОБА_2 ; посвідчення № НОМЕР_2 про проходження інтернатури у період з 01.08.1986 року по 30.06.1987 року надане лікарю ОСОБА_3 ; довідка від 24.06.2022 року № 03/1266 надана ОСОБА_1 про періоди роботи у «Харківській обласній клінічній лікарні» з 01.08.1986 року по 28.07.1987 року на посаді лікаря- інтерна прозектури, з 01.08.1987 року по 16.08.1989 року на посаді лікаря-проектора прозектури; довідка від 24.06.2022 року № 03/1265 надана ОСОБА_1 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за періоди роботи з 02.03.1992 року по 19.11.1999 року на посаді лікаря- патологоанатома прозектури, з 20.11.1999 року по 31.05.2022 року на посаді завідувач патологоанатомічного відділення, з 01.06.2022 року по теперішній час на посаді лікар-патологоанатом патологоанатомічного відділення. 25.07.2022 року, 27.07.2022 року ОСОБА_1 через Веб-портал Пенсійного фонду України надала наступні скан-копії документів: свідоцтво про розірвання шлюбу ОСОБА_1 НОМЕР_3 ; воєнний квиток ОСОБА_3 НОМЕР_4 ; довідка від 27.07.2022 року № 03/1555, надана ОСОБА_1 про періоди роботи у «Харківській обласній клінічній лікарні» з 01.08.1986 року по 28.07.1987 року на посаді лікаря- інтерна прозектури, з 01.08.1987 року по 16.08.1989 року на посаді лікаря-проектора прозектури; довідка від 27.07.2022 року № 03/1554, надана ОСОБА_1 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за періоди роботи з 02.03.1992 року по 19.11.1999 року на посаді лікаря-патологоанатома прозектури, з 20.11.1999 року по 31.05.2022 року на посаді патологоанатомічного відділення, з 01.06.2022 року по теперішній час на посаді лікар-патологоанатом патологоанатомічного відділення.
Після реєстрації заяви ОСОБА_1 за принципом екстериторіальності її було розглянуто ГУ ПФУ в Черкаській області. Після перевірки наданих позивачем документів, ГУ ПФУ в Черкаській області проведений перерахунок пенсії з 01.08.2022 року. На підставі додатково наданих документів зараховано до стажу позивача в подвійному розмірі період роботи з 02.03.1992 року по 20.11.1999 року та з 21.11.1999 року по 31.12.2003 року.
Відповідач зазначив, що до стажу роботи в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону № 1788-XII підлягають зарахуванню періоди роботи до 01.01.2004 року.
У відзиві на адміністративний позов відповідач ГУ ПФУ в Черкаській області, не погоджуючись з вимогами позивача, зазначає, що за результатами розгляду заяви позивача від 20.01.2022 року про призначення пенсії рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 17.02.2022 року № 204450011531 позивачу призначено з 27.10.2021 року пенсію за віком. Під час прийняття заяви про призначення пенсії позивача повідомлено про необхідність подачі додаткових документів про стаж та повідомлено про термін їх подачі — до 19.04.2022 року. 21.07.2022 року, з порушенням тримісячного терміну для подання документів, визначеного Порядком № 22-1, позивач звернувся із заявою про допризначення пенсії. До заяви від 21.07.2022 року позивач надав скановані копії паспорта, ідентифікаційного коду, диплому НОМЕР_1 на прізвище « ОСОБА_4 » про навчання з 01.09.1979 року по 30.06.1986 року, довідок про стаж № 03/1265 та 03/1266 від 24.06.2022 року. Заява позивача від 21.07.2022 року про допризначення пенсії опрацьовувалася за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів спеціалістом Головного управління та перевірялася і візувалася спеціалістом ГУ ПФУ в Львівській області. За результатами розгляду заяви позивача про допризначення пенсії з урахуванням документів про стаж, Головним управлінням, у строки, передбачені ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV, було здійснено перерахунок пенсії з 01.08.2022 року.
Відповідач зазначив, що у зв`язку з набранням чинності Закону № 1058-IV положення статті 60 Закону № 1788-XII щодо пільгового обчислення стажу втратили чинність. В результаті проведеного перерахунку з урахуванням довідок від 24.06.2022 року № 03/1265 та 03/1266, період страхового стажу позивача з 02.03.1992 року по 31.12.2003 року зараховано в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону № 1788-XII та період страхового стажу, починаючи з 01.04.2004 - в одинарному розмірі відповідно до Закону № 1058-1V.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2023 року (розгляд справи відбувся в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .
Так, судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення № 204450011531 від 29.07.2022 року ГУ ПФУ в Черкаській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21.07.2022 року та при прийнятті рішення зарахувати ОСОБА_1 в подвійному розмірі всі періоди страхового стажу зазначені в довідках № 03/1265 та № 03/1266 від 24.06.2022 року, виданих КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня».
В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 992,40 грн.
В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що за правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у патолого-анатомічному відділенні закладу охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.
Крім того, редакція статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час. Стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовує ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.
Суд дійшов висновку що ГУ ПФУ в Черкаській області при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2022 року, з урахуванням довідок № 03/1265 та № 03/1266 від 24.06.2022 року, виданих КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» протиправно не зарахував в подвійному розмірі період страхового стажу з 01.08.1986 року по 16.08.1989 року та з 01.01.2004 року, з огляду на що наявні підстави для виходу за межі позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення № 204450011531 від 29.07.22 року ГУ ПФУ в Черкаській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головне управління пенсійного фонду в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21.07.2022 року та при прийнятті рішення зарахувати ОСОБА_1 в подвійному розмірі всі періоди страхового стажу вказані в довідках № 03/1265 та № 03/1266 від 24.06.2022 року, виданих КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня».
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Харківській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині задоволення вимог позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.
Аргументи, наведені пенсійним органом в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов. 
Крім того, ГУ ПФУ в Харківській області зазначає, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що у спірних правовідносинах ГУ ПФУ в Харківській області відносно позивача рішення не виносило. Не зрозуміло чому саме зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21.07.2022 року та при прийнятті рішення зарахувати ОСОБА_1 в подвійному розмірі всі періоди страхового стажу вказані в довідках № 03/1265 та № 03/1266 від 24.06.2022 року, виданих КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня», у цій справі, судом першої інстанції, покладено на ГУ ПФУ в Харківській області. Той факт, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні, не дає підстав для суду, виносити рішення та зобов`язувати вчинити певні дії, саме ГУ ПФУ в Харківській області.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.          
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).
          За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. 
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід частково скасувати, з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 27.10.2021 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
24.06.2022 року  КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» видало позивачу довідки № 03/1265 та № 03/1266 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, якими передбачено, що позивач працювала на посадах, стаж на яких відповідно до ст. 60 Закону № 1788-XII зараховується у подвійному розмірі, а саме: з 01.08.1986 року по 16.08.1989 року позивачка працювала на посаді лікаря-інтерна прозектури, лікаря прозектури, з 02.03.1992 року по теперішній час працює на посаді лікаря - патологоанатома КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» (а.с. 12-13). 
З метою зарахування стажу роботи в подвійному розмірі позивачка 21.07.2022 року подала заяву та довідки до пенсійного органу для перерахунку пенсії (а.с. 5).
За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 розглянуто ГУ ПФУ в Черкаській області та прийнято рішення № 204450011531 від 29.07.2022 року, яким проведено перерахунок пенсії з 01.08.2022 року. Згідно з розрахунком стажу до пільгового стажу в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону № 1788-XII зараховано періоди з 02.03.1992 року по 20.11.1999 року та з 21.11.1999 року по 31.12.2003 року.
ГУ ПФУ в Черкаській області у відзиві повідомив, що до страхового стажу ОСОБА_1 враховано в подвійному розмірі періоди з 02.03.1992 року по 20.11.1999 року та з 21.11.1999 року по 31.12.2003 року, тобто до набуття чинності Законом № 1058-IV 01.01.2004 року, для обчислення в подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.2004 року відсутні законні підстави, оскільки у зв`язку з набранням чинності Закону № 1058-IV положення ст. 60 Закону № 1788-XII щодо пільгового обчислення стажу втратили чинність.
01.01.2004 року набрав чинності Закон № 1058-IV.
Відповідно до преамбули Закону № 1058-IV, цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Крім того, за правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону № 1058-IV, в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивачки за перерахунком  пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб?єктами під час виконання покладених на них функцій.
Відповідно до статті 60 Закону № 1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Судом встановлено і не заперечується відповідачами, що протягом спірного періоду позивачка працювала у патолого-анатомічному відділенні закладу охорони здоров`я.
За правилами статті 60 Закону № 1788-XII та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 04.12.2019 року у справі № 689/872/17, від 20.04.2022 року у справі № 214/3705/17, від 27.04.2023 року у справі № 160/14078/22, у яких Верховний Суд залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими зобов`язано відповідачів зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01 січня 20104 року, тобто після дати набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Ураховуючи встановлені обставини справи, керуючись положеннями ч. 2 ст. 9 КАС України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Черкаській області № 204450011531 від 29.07.2022 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 
30.03.2021 року набрала чинності  постанова правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.03.2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі  постанови  правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01.04.2021 року.
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Враховуючи вимоги Порядку № 22-1, органом, що прийняв рішення за заявою позивачки від 21.07.2022  року про перерахунок пенсії є ГУ ПФУ в Черкаській області, то саме останній має повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.07.2022 про перерахунок пенсії.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують, як джерело права при розгляді справ, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 22.12.2018 року у справі № 804/1469/17, від 14.08.2019 року у справі № 0640/4434/18 та від 12.09.2019 року у справі № 0640/4248/18.
Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено право суду вийти за межі позовних вимог,   це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та ст.13 Конвенції у справі, а також виклав окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрив елементи змісту принципу «доброго врядування». Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі, якщо справа впливає на такі основоположні права особи, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Право на пенсію підпадає під сферу дії ст. 1 Протоколу першого Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.
Юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави (Rechtstaat) та верховенства права.
Так у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Заява № 68385/10 та № 71378/10) Європейський суд з прав людини вказав, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (пункт 35).
За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Харківській області, скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2023 року в частині, якою судом зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21.07.2022 року та при прийнятті рішення зарахувати ОСОБА_1 в подвійному розмірі всі періоди страхового стажу зазначені в довідках № 03/1265 та № 03/1266 від 24.06.2022 року, виданих КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня».
Одночасно, керуючись положеннями ч. 2 ст. 9 КАС України, для повного захисту прав позивача, колегія суддів вважає за доцільним вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 та  зобов`язати ГУ ПФУ в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21.07.2022 року та при прийнятті рішення зарахувати ОСОБА_1 в подвійному розмірі всі періоди страхового стажу зазначені в довідках № 03/1265 та № 03/1266 від 24.06.2022 року, виданих КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня».
Інші доводи та заеречення сторін на висновки колегії суддів не впливають.
          При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).  
За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).
Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміні рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог ч. 6 ст. 139 КАС України немає.
          Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року скасувати в частині, якою судом зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21.07.2022 року та при прийнятті рішення зарахувати ОСОБА_1 в подвійному розмірі всі періоди страхового стажу зазначені в довідках № 03/1265 та № 03/1266 від 24.06.2022 року, виданих КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21.07.2022 року та зарахувати ОСОБА_1 в подвійному розмірі всі періоди страхового стажу зазначені в довідках № 03/1265 та № 03/1266 від 24.06.2022 року, виданих КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня».
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова 	
Судді	   	Л.В. Курило    А.О. Бегунц