Справа № 308/8707/24

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2024                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника потерпілої – адвоката Качайла А. І., особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/494/24 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 та її представника-адвоката Качайла А. І. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2024.
Цією постановою закрито провадження у справі, щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , пенсіонерки, про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.
       З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 657637 від 08.05.2024 вбачається, що 03.12.2023 о 01 год 31 хв ОСОБА_1 , перебуваючи на автодорозі М-08 «обхід Ужгород – КПП «Ужгород», керуючи транспортним засобом марки «SEAT IBIZA» державний номерний знак НОМЕР_1 , при виникненні небезпеки для руху не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустила зіткнення з транспортним засобом марки «SAAB» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Дії ОСОБА_1 за порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.         Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції вказав на те, що вина ОСОБА_1 та наявність в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами та спростована дослідженими в ході розгляду справи матеріалами, а саме: поясненнями ОСОБА_1 , яка зазначила, що правил дорожнього руху не порушувала, здійснила всі необхідні заходи для упередження зіткнення, а саме здійснила маневр зі зміщенням автомобіля вправо, аж до самого узбіччя, а також почала гальмувати з метою уникнення зіткнення; висновком судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди експерта від 28.12.2023 № СЕ-19/107-23/12455-ІТ, проведеної в рамках кримінального провадження № 12023071170000875 від 28.12.2023, встановлено, що з технічної точки зору в даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «SEAT IBIZA» д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_1 своїми односторонніми діями не мала технічної 
-2-

можливості зупинити транспортний засіб до місця зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування і уникнути зіткнення. Також судом визнано неналежним доказом висновок експерта № СЕ-19/107-24/2561-ІТ від 29.03.2024, який надійшов до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки такий зроблений на основі інших вихідних даних, в основу яких ліг слідчий експеримент від 23.02.2024, участь в якому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не брала, а отже в ньому не зафіксовані обставини дорожньої обстановки, які впливали саме на її дії та який до того ж суперечить первинному висновку від 28.12.2023, проведеному під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023071170000875. 
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 та її представник - адвокат Качайло А. І. просять скасувати постанову суду першої інстанції від 03.06.2024 та визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні ним адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вважають, постанову суду незаконною, безпідставною, ухваленою з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Судовий розгляд, проведений судом першої інстанції є однобічним та поверховим. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що вина ОСОБА_1 повністю доведена, зокрема, висновком від 29.03.2024 № СЕ-19/107-24/2561-ІТ, який судом безпідставно визнано неналежним доказом та віддано перевагу висновку експерта від 8.12.2023 № СЕ-19/107-23/12455-ІТ, який був сформований на підставі поверхневих вихідних даних. Суд першої інстанції належним чином не дослідив обставини справи та матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, з яких чітко вбачається наявність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а відтак і наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. 
Будучи належним чином повідомленою про час та місце  розгляду апеляційної скарги, потерпіла ОСОБА_2  на розгляд справи  щодо ОСОБА_4  не з`явилася. Потерпіла повідомлена за допомогою смс-повідомлення, клопотання про відкладення розгляду справи не заявлала, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності потерпілої ОСОБА_2 , що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст. 269 КУпАП. Крім того враховується думка представника потерпілої – адвоката Качайла А. І. про розгляд апеляційної скарги у відсутності потерпілої.
Заслухавши пояснення представника потерпілої ОСОБА_2 – адвоката Качайла А. І., який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття провадження відносно неї на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в справі й дослідженими в судовому засіданні доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

-3-

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення, як зазначено в статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 657637 від 08.05.2024 вбачається, що 03.12.2023 о 01 год 31 хв ОСОБА_1 , перебуваючи на автодорозі М-08 «обхід Ужгород – КПП «Ужгород», керуючи транспортним засобом марки «SEAT IBIZA» державний номерний знак НОМЕР_1 , при виникненні небезпеки для руху не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустила зіткнення з транспортним засобом марки «SAAB» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Дії ОСОБА_1 за порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України кваліфіковані за ст. 124 КУпАП. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції, на розгляді Ужгородського міськрайонного суду перебуває судове провадження № 308/3777/24, у кримінальному провадженні, відомості про яке 03.12.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 12023071170000875, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, де потерпілою є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому, судом першої інстанції встановлено такі обставини.
Під час досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження з`ясовано, що 03.12.2023 близько 01 год 31 хв ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити, тобто діючи з кримінально-протиправною недбалістю, керуючи у стані алкогольного сп`яніння технічно-справним транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «SAAB», моделі «9-3», д.н.з НОМЕР_2 , по автомобільній дорозі М-08 - автомобільний шлях міжнародного значення на території України, обхід Ужгорода — контрольно-пропускний пункт «Ужгород», 1-186 км, Ужгородського району Закарпатської області, зі сторони КПП «Ужгород» у напрямку населеного пункту Барвінок Ужгородського району Закарпатської області, проявила 

-4-

неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечила безпеку дорожнього руху, не вибрала безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надавши перевагу водію автомобіля, який рухався на зустріч, здійснила виїзд на зустрічну смугу руху та допустила зіткнення з автомобілем марки «SEAТ» моделі «IBIZA», д. н. з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , чим порушила вимоги п. 12.1, 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого водію транспортного засобу марки «SEAТ» моделі «IBIZA», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді відкритого внутрішньо-суглобового багатоуламкового перелому надмищелків та мищелка великогомілкової кістки зліва із зміщенням уламків.
Вказані вище дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
03.12.2023 працівниками поліції за участю понятих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та водія ОСОБА_2 було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, про що складено протокол від 03.12.2023, з якого вбачається, що огляд було проведено за похмурої погоди, під час дощу. Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди містить відомості про водіїв транспортних засобів, а саме їх анкетні дані, а також повний обсяг відомостей місця розташування дорожньо-транспортної пригоди, елементів дороги та проїзної частини, його вид та стан покриття, зазначено відомості про дорожню розмітку та об`єкти, які примикають до проїзної частини. Також протокол містить відомості про транспортні засоби, які стали учасниками ДТП, а саме їх номер на схемі, марка, модель, номерний знак та під чиїм керуванням знаходились транспортні засоби, описано локалізацію пошкоджень транспортних засобів. Крім того, протокол містить вказівку про вилучені в ході огляду документи та речі. Вказаний протокол підписаний водієм ОСОБА_2 , у графі Заяви та зауваження учасників огляду місця ДТП зазначено: «Заяв та зауважень не надходило», що свідчить про ознайомлення ОСОБА_2 зі змістом протоколу огляду та відсутність у останніх дій, направлених на незгоду з даним протоколом.
Додатками до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.12.2023 зазначено схему та фототаблицю.
Планом схемою ДТП, складеною на підставі протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.12.2023 зафіксовано ділянку дороги, де відбулась ДТП, попередні напрямки руху водіїв, місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування після чого, вказана схема підписана водієм ОСОБА_2 без будь-яких зауважень.
Згідно з протоколом допиту потерпілого від 19.12.2023 ОСОБА_1 пояснила, що їхала по об`їзній дорозі м. Ужгорода, тобто по автодорозі М-08 з села Барвінок у напрямку КПП «Ужгород». Вона перебувала за кермом автомобіля, одна без пасажирів та жодного вантажу не перевозила. Була темна пора доби, вона їхала на ближньому світлі фар, зі швидкістю близько 40 км/год, оскільки боялася темноти. Коли вона була неподалік АЗС «Шел» то назустріч їй проїхав вантажний автомобіль, після чого через якийсь час, десь метрів двісті до неї, вона побачила, що на зустріч їде легковий автомобіль, внаслідок чого вона вирішила дати автомобіль трохи вправо, аж до самого узбіччя. Після чого, десь метрів за п`ятдесят вона побачила перед собою світло фар, тобто як вказаний автомобіль виїхав на її смугу руху, вона почала гальмувати, але уникнути зіткнення своїми односторонніми діями їй не вдалося, оскільки все відбулося дуже швидко та вказаний автомобіль допустив зіткнення об її ліву передню сторону автомобіля. Вона намагалася 

-5-

вийти з автомобіля, але побачила, що її двері заклинило, перелізла на пасажирське сидіння та відчула різкий біль у нозі та зрозуміла, що вона зламана, після чого вже вийти з автомобіля їй не вдалося. Через якийсь час приїхала швидка допомога та поліція, її відвезли до Ужгородської міської лікарні.
В межах даного кримінального провадження проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_1 . Згідно висновку експерта № 481 у ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: відкритого внутрішньо-суглобового багатоуламкового перелому надмищелків та мищелка великогомілкової кістки зліва зі зміщенням уламків, що підтверджується наявністю рани на рівні перелому та при рентгенографії. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.
У подальшому, слідчим було призначено судову інженерно-транспортну експертизу, згідно висновку якої (висновок № СЕ-19/107-23/12455-ІТ від 28.12.2023) у даній дорожній обстановці водій автомобілю марки «SEAТ» моделі «IBIZA», д. н. з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, однак з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації ОСОБА_1 своїми односторонніми діями не мала технічної можливості зупинити транспортний засіб до місця зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування і уникнути зіткнення.
Також висновком визначено, що у даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «SAAB», моделі «9-3», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.1, 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля марки «SEAТ» моделі «IBIZA», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 , своїми односторонніми діями не мала технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування в даних дорожніх умовах з моменту виникнення небезпеки для її руху. Тому, в даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля марки «SAAB», моделі «9-3», д. н. з. НОМЕР_2 ОСОБА_9 , вбачається невідповідність вимогам п. 12.1, 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
Експерт у згаданому висновку зазначив, що порівнюючи мінімальну величину суми зупиночних шляхів автомобілів, які рухаються на зустріч один одному, утворюється нерівність, яка дає підстави зробити висновок, що водій автомобіля марки «SEAТ» моделі «IBIZA», д. н. з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 , своїми односторонніми діями не мала технічної можливості зупинити транспортний засіб до місця зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування і уникнути зіткнення, оскільки величина зупиночного шляху автомобіля марки SEAТ» моделі «IBIZA», д.н.з. НОМЕР_3 , в даних дорожніх умовах при заданій швидкості руху 40 км/год становить 25 – 30 метрів, а величина зупиночного шляху автомобіля марки «SAAB», моделі «9-3», д. н. з. НОМЕР_2 , в даних дорожніх умовах при заданій швидкості руху 60 км/год, становить 45 – 57 метрів.
Моментом виникнення небезпеки для руху водію автомобіля марки SEAТ» моделі «IBIZA», д.н.з. НОМЕР_3 , експерт вважав згідно вихідних даних момент, коли вона мала об`єктивну можливість помітити як із зустрічної смуги руху на її смугу руху виїхав автомобіль марки «SAAB», моделі «9-3», д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому відстань між ними була 50 м.
Вказані обставини, які встановлені судом першої інстанції, представником ОСОБА_2 – адвокатом Качайло А. І. під час апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не спростовувалися. 
З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне 

-6-

правопорушення відносно ОСОБА_1 не знаходять свого підтвердження та спростовуються поясненнями особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , матеріалами кримінального провадження, доданими до матеріалів справи, у тому числі й висновками експертиз.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги висновок експерта № СЕ-19/107-24/2561-ІТ від 29.03.2024, пославшись на те, що такий висновок зроблений на основі інших вихідних даних, в основу яких ліг слідчий експеримент від 23.02.2024, участь в якому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не брала, а отже в ньому не зафіксовані обставини дорожньої обстановки, які впливали саме на її дії.
При цьому, суд першої інстанції вірно встановив, що у вищевказаному слідчому експерименті, а відповідно і у висновку експерта від 29.03.2024, в основу лягли дані, що моментом виникнення небезпеки для руху водію автомобіля марки SEAТ» моделі «IBIZA», д.н.з. НОМЕР_3 , коли вона мала об`єктивну можливість помітити як із зустрічної смуги руху на її смугу руху виїхав автомобіль марки «SAAB», моделі «9-3», д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому відстань між ними була 71.6-72.6 м. Також експерт стверджує, що під час зіткнення автомобіль марки «SAAB», моделі «9-3», д.н.з. НОМЕР_2 вже повертався на свою смугу руху, а відтак з технічної точки зору та при заданих вихідних даних, в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, водій автомобіля марки «SEAТ» моделі «IBIZA», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 , мала технічну можливість уникнути зіткнення з іншим автомобілем шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування та зупинки керованого нею транспортного засобу до місця зіткнення.
На переконання апеляційного суду, не беручи до уваги висновок експерта № СЕ-19/107-24/2561-ІТ від 29.03.2024, суд першої інстанції обґрунтовано врахував пояснення водія автомобіля марки «SAAB», моделі «9-3», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , відповідно до яких «…Вона їхала по своїй смузі руху, включила на своєму телефоні навігацію, оскільки була темна пора доби, ішов дощ та містами туман, щоб ліпше орієнтуватись на дорозі поклала його на магніт перед собою. Рухалася зі швидкістю 60 км/год. Коли вона проїхала АЗС «Шел», то раптово її мобільний телефон упав з магніта і вона машинально потягнулася за ним, щоб його підняти, внаслідок чого відволіклась та в наступні секунди, коли вона підняла голову, побачила, що виїхала на зустрічну смугу руху, побачила перед собою світло фар зустрічного автомобіля та різко викрутила кермо вправо, щоб уникнути зіткнення та повернутися на свою смугу руху, але її занесло та розкрутило, після чого відбулося зіткнення задньою лівою частиною автомобіля з передньою частиною зустрічного автомобіля…».
Тому, апеляційний суд погоджується з твердженнями суду першої інстанції про те, що висновок експерта № СЕ-19/107-24/2561-ІТ від 29.03.2024 не враховує, зокрема, фактичні обставини щодо втрати керованості автомобіля ОСОБА_2 , про що вказувалось у поясненнях потерпілої ОСОБА_2 та згідно яких її автомобіль занесло та розвернуло, що суперечить експертному висновку в тій частині, що автомобіль марки «SAAB», моделі «9-3», д.н.з. НОМЕР_2 вже повертався на свою смугу руху.
За таких обставин, апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що вина ОСОБА_1 повністю доведена висновком від 29.03.2024 № СЕ-19/107-24/2561-ІТ, який судом безпідставно визнано неналежним доказом та віддано перевагу висновку експерта від 28.12.2023 № СЕ-19/107-23/12455-ІТ, який був сформований на підставі поверхневих вихідних даних. 
Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на те, що вони не знаходять свого підтвердження, суперечать встановленим судом першої інстанції та апеляційним судом обставинам, а відтак жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції про надання переваги в даній справі саме 

-7-

висновку експерта від 28.12.2023 № СЕ-19/107-23/12455-ІТ, який підтверджується й іншими наявними в матеріалах справи доказами, зокрема поясненнями ОСОБА_1 та матеріалами кримінального провадження. 
З цих підстав, як не підтверджені та повністю спростовані наведеними вище судженнями, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив обставини справи та матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, з яких чітко вбачається наявність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а відтак і наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дані протоколу про адміністративне правопорушення щодо винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 12.3 Правил дорожнього руху України спростовуються даними висновку експерта від 28.12.2023 № СЕ-19/107-23/12455-ІТ, поясненнями ОСОБА_1 , матеріалами кримінального провадження та схемою місця ДТП.
Будь-які інші докази, зокрема такі, які б свідчили про те, що ДТП за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сталася саме у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, в матеріалах справи відсутні. 
На підставі вищенаведеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, оскільки будь-які сумніви щодо порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, повинен тлумачити на користь ОСОБА_1 . 
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які встановлюють об`єктивну істину в справі.
Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому суд, приймаючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.
Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.        
На підставі вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, можливості збирання додаткових доказів у підтвердження факту вчинення правопорушення вичерпані, апеляційним судом вжиті всі передбачені законом заходи для з`ясування обставин, що мали місце під час дорожньо-транпортної пригоди за участю транспортних засобів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
З огляду на викладене, наведені адвокатом Качайло А. І. в апеляційній скарзі доводи та надані ним під час апеляційного розгляду справи пояснення, не свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, задоволенню не підлягають.
З наведених підстав постанова судді місцевого суду як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
       Приймаючи рішення апеляційний суд також бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на 

-8-

докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб`єктивною думкою окремих посадових осіб і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах складеного щодо відповідної особи протоколу, а також те, що апелянтом не надано жодних доказів та наведено таких обставин, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд 
                               
                                                                       П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 та її представника - адвоката Качайла А. І. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2024, щодо ОСОБА_3 ,- без змін.
       Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя