УХВАЛА

06 серпня 2024 року 
м. Київ

справа №320/14800/23
адміністративне провадження № К/990/24110/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів - Губської О.А., Мацедонської В.Е., 
перевірив касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі №320/14800/23 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправною бездіяльності та стягнення середнього заробітку,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, у якому просив стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 29 липня 2020 року (наступний день після винесення рішення про поновлення на роботі) по 19 травня 2023 року, враховуючи середньоденну заробітну плату позивача у розмірі 2185,00 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2024 року, позов задоволено.
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Офісу Генерального прокурора звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалами Верховного Суду від 15 березня 2024 року, від 19 квітня 2024 року, від 08 травня 2024 року та від 10 червня 2024 року касаційні скарги повернуто особі, яка їх подала на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з незазначенням у касаційній скарзі належних доводів та обґрунтувань щодо підстав оскарження судових рішень.
24 червня 2024 року до Верховного Суду вп`яте надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі №320/14800/23. Заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 липня 2024 року  касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, відповідачу необхідно було надати суду документ про сплату судового збору в установленому законом розмірі, а також надати докази, що підтверджують поважність наведених підстав пропуску процесуального строку, або надіслати заяву про поновлення процесуального строку, із зазначенням інших поважних і об`єктивних причин його пропуску та надати докази, що їх підтверджують.
На виконання ухвали Суду, відповідачем надіслано платіжну інструкцію від 08 липня 2024 року №2810 та заяву про поновлення процесуального строку. В обґрунтування заяви посилається на те, що вперше касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора подано в межах процесуального строку, встановленого процесуальним законом. Проте, ухвалами Верховного Суду від 15 березня 2024 року, від 19 квітня 2024 року, від 08 травня 2024 року та від 10 червня 2024 року касаційні скарги повернуто. Повторні касаційні скарги подавалися після отримання ухвал про повернення касаційної скарги в найкоротший строк, без надмірних зволікань, що в свою чергу підтверджує як зацікавленість Офісу Генерального прокурора в касаційному оскарженні судових рішень у цій справі так і добросовісне ставлення скаржника до своїх прав та сумлінне виконання своїх обов`язків Офісом Генерального прокурора. Крім того, зазначає, що триває повномаштабна збройна агресія Російської Федерації проти України. Одним із проявів такої агресії є, зокрема, регулярні ракетні обстріли території України, що супроводжуються оголошенням повітряної тривоги. Перебування під регулярною загрозою ударів ракетами та БПЛА є очевидною об`єктивною обставиною, що не залежить від волі працівників Офісу Генерального прокурора, проте може вплинути на тривалість виконання завдань, у тому числі підготовки процесуальних документів. Також зазначає, що чинне законодавство України не містить визначення понять: «розумний строк», «найкоротший строк», без зайвих зволікань». Ці поняття не є чітко окресленими та є оціночними. Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Просить визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, поновити строк на їх оскарження.
Питання поважності причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи і належних доказів поважності пропуску процесуального строку на оскарження.
Приписами статті 44 КАС України встановлено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).
Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
Суд звертає увагу скаржника, що чинне законодавство України не передбачає зупинення процесуального строку у разі звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою та повернення такої касаційної скарги.
При цьому, Суд наголошує, що належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження є направлення повторної касаційної скарги скаржником у найкоротший строк.
Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Перевіряючи наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку та відхиляючи їх, Верховний Суд зазначає, що клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження з наведених підстав не можна вважати обґрунтованим, оскільки касаційна скарга неодноразово поверталася відповідачу у зв`язку з  недотриманням ним вимог статей 328 і 330 КАС України щодо належного викладення підстав касаційної скарги, тобто неналежного оформлення касаційної скарги.
Верховний Суд повторно зазначає, що повернення касаційної скарги не надає особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно. 
Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу відповідного суб`єкта, що, в свою чергу, обумовило пропуск процесуального строку та необхідність його поновлення/продовження. Така позиція викладена в постановах Верховного Суду, зокрема, від 31 серпня 2023 року у справах № 340/6025/22, №460/15983/21, від 19 липня 2023 року у справі №620/5941/22, від 23 березня 2023 року у справі №761/28821/20.
Слід зазначити, що жодних причин, які б були у причинно-наслідковому зв`язку між обставиною введення воєнного стану і пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, які мали місце у період з 29 січня 2024 року (дата ухвалення постанови апеляційного суду) і до 24 червня 2024 року (дата подання касаційної скарги вп`яте) заявник не зазначив. Доказів того, що обставина введення воєнного стану мала прямий вплив на пропуск строку Офісом Генерального прокурора не надало.
Отже, зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження (більше 4 місяців з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання цієї касаційної скарги та майже 4 місяці з дня отримання ухвали Верховного Суду про повернення вперше поданої касаційної скарги), клопотання скаржника про його поновлення з наведених підстав не можна вважати обґрунтованим, зазначені скаржником причини пропуску строку на подання касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а отже, не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтею  333 КАС України,
У Х В А Л И В:
Визнати неповажними підстави пропуску Офісом Генерального прокурора строку на касаційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі №320/14800/23.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі №320/14800/23 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправною бездіяльності та стягнення середнього заробітку.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала, у спосіб їх надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                          М.В. Білак

                                                                                          О.А. Губська

                                                                                          В.Е. Мацедонська