ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року		Справа № 500/739/24 пров. № А/857/10182/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Гусятинський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року (суддя Мірінович У.А., м.Тернопіль), -
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі – Укртрансбезпека, Відділ відповідно) в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 19.09.2023 №027596 (далі – Постанова).
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року у задоволені позову відмовлено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити.
В апеляційній скарзі зазначає, що підприємницьку діяльність не здійснює, рухався власним автомобілем без вантажу. Окрім цього, позивач не був у належний спосіб повідомлений про розгляд справи, відтак не був присутній під час прийняття спірного рішення.  
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на судове рішення, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відсутність у позивача статусу суб`єкта господарювання на момент перевірки, не звільняє позивача від відповідальності, оскільки під час перевірки встановлено, що ним здійснювались вантажні перевезення без обов`язкового документа, а частина перша статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі – Закон №2344-ІІІ) передбачає застосування адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт саме до автомобільних перевізників, до яких, за визначенням статті 1 цього Закону, належить позивач.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 01.08.23 на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок від 28.07.2023 №51889/27/27-23, направлення на рейдову перевірку від 28.07.2023 №013993 старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області - Яковійчуком С.Ю. на автодорозі Н-18, «Івано-Франківськ -  Тернопіль», об`їзна міста Тисмениця, Івано-Франківська область, проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Для перевірки позивачем надано необхідний обсяг документів, зокрема, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , відповідно до пункту F.1 якого повна маса транспортного засобу становить 7500 кг, посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я позивача, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №01067-00565-23, а також товарну накладну від 31.07.2023 №18, видану ФГ «Скотніцький» про відпуск товару, а саме: висівки, пшениця, борошно на загальну кількість 4 тонни, окрім цього позивачем надано 8 тахокарт та протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 05.07.2023№UA127-006443Т.
За результатами перевірки був складений акт №АР008817 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі – Акт).
Актом зафіксовано порушення статті 34 Закону №2344-ІІІ, під час здійснення вантажних перевезень у водія відсутні заповнені тахокарти у кількості, передбаченій Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів (далі-ЄУТР) чи бланк підтвердження діяльності водія, чим порушено вимоги статті 48 цього Закону, за що передбачена відповідальність у відповідності до абзацу 3 частини першої  статті 60 Закону №2344-ІІІ.
Водій транспортного засобу ознайомлений з Актом, про що свідчить його підпис із зазначенням ПІБ, у графі «Пояснення водія про причини порушення» зазначено, що рухався своєю машиною з м. Надвірної додому, їхав без вантажу.
Далі, листом від 14.08.2023 №61353/37/24-23 (далі – Лист), Відділом повідомлено позивача про розгляд матеріалів справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 19.09.2023 з 10:00 до 16:00 год., за адресою: м. Тернопіль, вул. Тролейбусна, 12. 
19.09.2023 начальником Відділу за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт прийнято Постанову, якою постановлено стягнути з позивача штраф у сумі 17000 грн. Відповідно до цієї Постанови позивачем допущено порушення вимог статті 48 Закону №2344-ІІІ, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ.
Вважаючи Постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.
Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені  Законом №2344-ІІІ, який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Статтею 5 Закону № 2344-ІІІ  визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону №2344-ІІІ, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Частиною чотирнадцятою  статті 6 Закону №2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно з приписами статті 48 Закону №2344-ІІІ  автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. 
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Статтею 60 Закону №2344-ІІІ передбачено відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Зокрема, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: -перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 затверджено «Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів» (далі - Положення №340), яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку. Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.
Відповідно до пункту 6.1. Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Згідно з пунктом 7.1. цього Положення органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.
Даним підзаконним актом законодавцем на автомобільних перевізників покладено обов?язок щодо обліку робочого часу водіїв шляхом ведення табеля обліку робочого часу водія на основі наданих водієм даних своєї роботи, які водій фіксує за допомогою тахографа.
У свою чергу на водіїв покладено обов?язок зберігати записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення, зафіксовані тахогафом (тахокарта за поточну робочу зміну водія та 28 тахокарт з дня закінчення поточної робочої зміни водія), які він має пред?явити посадовим особам Укртрансбезпеки для перевірки.
У відповідності до пункту 1.1 «Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті», затверджену наказом Міністерства транспорту та зв?язку України від 24.06.2010 р. № 385 (далі – Інструкція №385), її положення розроблені відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (далі-ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, ратифіковані державою Україна, а також відповідно до Законів України «Про автомобільний транспорт» та «Про дорожній рух». 
Відповідно до пункту 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема:
забезпечує правильну  експлуатацію  тахографа  та  управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
своєчасно встановлює,    змінює    і    заповнює    тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;
використовує тахокарти   (у   разі  використання  аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа -  особисту картку  водія  кожного  дня,  протягом  якого керував транспортним засобом;
має при  собі:  протокол про перевірку та адаптацію тахографа до  транспортного  засобу;  заповнені  тахокарти  у  кількості, що передбачена  ЄУТР,  або картку водія чи роздруківку даних  роботи  тахографа  у  разі  обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
у разі несправності  або  пошкодження  аналогового  тахографа своєчасно  записує  від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти,  де нанесена  сітка  з  відповідними графічними  позначками,  інформує про це відповідну посадову особу перевізника,  з яким водій перебуває у  трудових  відносинах  (для найманих водіїв);
у разі несправності або пошкодження цифрового  тахографа  або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та  відпочинку  на  зворотному  боці  аркуша,   призначеного   для роздруківки даних,   що   використовують   у   даному   тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів. 
Згідно з пунктом 1.4 Інструкції №385:
тахограф - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;
тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.
Відповідно до пункту 3.1. Інструкції №385, виробники транспортних засобів, перевізники, водії та пости сервісного обслуговування тахографів використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.
Згідно з пунктом 3.6 Інструкції №385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних  засобів  з  установленими  тахографами , а також здійснюють перевірку наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній  пунктом  3.3 цього розділу,  або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.
В розрізі вищевикладеного, у водія транспортного засобу, обладнаного тахографом, на момент перевірки мають бути в наявності записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення, зафіксовані тахографом.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 відповідно до «Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567  (далі - Порядок №1567) державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Пунктом 13 Порядку № 1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
За змістом пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону (абзац 3).
Відповідно до абзацу 3 пункту 16 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе використання засобів фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі.
Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Відповідно до пунктів 25, 26, 27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в територіальному органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
Системний аналіз приведених вище норм дає підстави для висновку, що на орган державного контролю покладено обов`язок повідомити уповноважену особу суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення одним із способів, зокрема, під розписку або рекомендованим листом із повідомленням. Справа розглядається за участю уповноваженої особи суб`єкта господарювання за виключенням випадку, коли уповноважена особа, яка належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, не з`явилася.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що Порядком №1567 не передбачена можливість розгляду справи про порушення без участі суб`єкта господарювання у разі відсутності інформації щодо вручення суб`єкту господарювання повідомлення про розгляд справи.
З матеріалів справи видно, що відповідачем створено повідомлення про розгляд матеріалів справи про порушення законодавства від 14.08.2023 №61353/37/24-23.
Проте позивач в апеляційній скарзі зазначає, що даного повідомлення не отримував.
Верховний Суд у постанові від 1 березня 2018 року у справі №820/4810/17 сформував висновок, відповідно до якого, відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Щодо покликання позивача в обгрунтування протиправності Рішення суду на те, що він не є суб`єктом відповідальності за статтею 60 Закону № 2344-ІІІ, оскільки не є автомобільним перевізником, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Аналіз положення Закону № 2344-III свідчить про те, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III, застосовується до автомобільних перевізників.
В розумінні статті 1 Закону № 2344-III автомобільним перевізником є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
До матеріалів справ позивачем долучено витяг із Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де зазначено що позивач припинив підприємницьку діяльність 09.01.2020.
Проте наведений документ не спростовує факту відсутності встановленого порушення, оскільки обов`язок пред`являти такі документи під час перевірки навіть при здійсненні вантажних перевезень за власний кошт чітко встановлений у статті 48 Закону № 2344-III.
Таким чином, в розглядуваному випадку саме позивача, який здійснював перевезення вантажу, слід вважати автомобільним перевізником і, відповідно, він несе відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів, оскільки факт відсутності на момент проведення перевірки тахокарт у кількості, що передбачена чинним законодавством, не спростовується матеріалами справи, що, насамперед, зумовлює накладення штрафу за таке порушення.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 311, 315-316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	С. М. Кузьмич