ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 липня 2024 року           справа №360/251/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року у справі № 360/251/24 (головуючий І інстанції Свергун І.О.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                          В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.03.2024 №122950002658 про відмову у призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути повторно заяву про призначення пенсії від 01.03.2024, зарахувавши при цьому до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію у відповідності до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
період навчання в Лисичанському ордена трудового червоного прапору гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» з 01.09.1999 по 26.05.2002, з 01.08.2002 по 19.01.2003, з 01.05.2003 по 01.07.2003;
період проходження строкової військової служби з 01.01.2005 по 05.04.2005;
період роботи гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею у ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» з 19.11.2014 по 30.01.2015 та з 09.10.2015 по 31.01.2019, 
а також до пільгового підземного стажу на провідних професіях, який дає право на пенсію у відповідності до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 04.05.2005 по 31.12.2005, з 25.12.2008 по 14.07.2014, з 31.03.2019 по 31.03.2019, з 31.10.2019 по 31.10.2019, з 31.08.2020 по 31.08.2020 - гірником очисного забою з повним робочим днем під землею у ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» та з 11.04.2022 по 12.04.2022 - гірником очисного забою з повним робочим днем під землею у ВП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19.04.2024 року позов задоволено частково: 
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.03.2024 №122950002658 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 ;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії від 01.03.2024 та прийняти мотивоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати рішення суду в частині наданої судом правової оцінки щодо зарахування всього періоду навчання з 01.09.1999 по 01.07.2003 до пільгового стажу, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні цієї частини позову, через порушенням норм матеріального права. 
Апелянт зазначив, що статус навчального закладу слід визначати з огляду на законодавство, що діяло на час навчання особи. Протягом періоду навчання позивача в Лисичанському ордена Трудового Червоного Прапора гірничому технікумі з 01.09.1999 по 01.07.2003 правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом України «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-XII.
Відповідно до копії диплома серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 закінчив Лисичанський ордена Трудового Червоного Прапора гірничий технікум за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» та отримав кваліфікацію техніка-технолога. 
На підставі викладеного вище, Лисичанський ордена Трудового Червоного Прапора гірничий технікум на момент навчання позивача, не відносився до закладів професійної 4 (професійно-технічної) освіти, а належав до вищих навчальних закладів. Після закінчення вищезазначеного закладу освіти позивач здобув не робітничу професію, а отримав підготовку фахівців за освітньо-кваліфікаційними рівнями молодшого спеціаліста. 
Оскільки, ОСОБА_2 навчався у вищому закладі освіти, а можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів (ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР), тому відсутні законні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоду його навчання у Лисичанському ордена Трудового Червоного Прапора гірничому технікумі з 01.09.1999 по 01.07.2003, за виключенням періоду роботи під час проходження виробничої практики з 27.05.2002 по 31.07.2002 та з 20.01.2003 по 30.04.2003. 
Вищезазначені період роботи позивача на шахті «Тошківська» ДП ДХК «Первомайськвугілля» зараховано до пільгового стажу за Списком №1 (Ст.14, пост.202, підземні) на підставі даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 по справі № 643/11758/16-а виклав правовий висновок, про те, що навчання у вищому навчальному закладі можливо зарахувати тільки до загального трудового стажу, а не до стажу, що дає право на пільги при призначенні пенсії. Верховний Суд у постанові від 10.10.2019 по справі № 676/5212/17 не знайшов підстав для відступу від даного правового висновку (щодо неврахування до пільгового стажу періоду навчання у вищому навчальному закладі).
Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП «Діловодство спеціалізованого суду». Паперова справа на формувалась, крім процесуальних документів та документів, які надійшли до суду в паперовому вигляді.
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Військовим квитком серії НОМЕР_2 підтверджується, що ОСОБА_2 з 25.11.2003 по 05.04.2005 проходив строкову військову службу.
Згідно диплому від 01.07.2003 серії НОМЕР_1 та додатку до нього позивач в 1999 році вступив до Лисичанського ордена трудового червоного прапору гірничого технікуму за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» та в 2003 році закінчив його і здобув кваліфікацію гірничого техніка-технолога.
Трудова книжка серії НОМЕР_3 щодо спірних пільгових періодів роботи позивача містить такі записи:
- Лисичанський гірничий технікум:
запис № 7 від 01.09.1999 - зараховано на перший курс за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин»;
запис № 8 від 01.07.2003 - закінчив технікум з присвоєнням кваліфікації гірничого техніка-технолога; 
- Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля»:
запис № 9 від 14.07.2003 – прийнято гірничим майстром дільниці ВТБ з повним робочим днем під землею;
запис № 10 від 09.11.2003 – звільнено у зв`язку з призовом до армії;
запис № 11 – з 25.11.2003 по 05.04.2005 служба в армії; 
- ВП «Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля»:
запис № 12 від 04.05.2005 – прийнято гірником очисного вибою ІV розряду з повним робочим днем під землею;
запис № 13 – внесено запис про те, що за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списом № 1, наказ № 89 від 22.04.2003;
запис № 15 від 01.12.2006 – переведено гірником очисного вибою V розряду з повним робочим днем під землею;
записи № 16, № 17 – внесено записи про те, що за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списом № 1, наказ № 72 від 26.02.2008, наказ № 83 від 28.02.2013;
запис № 18 від 14.07.2014 – звільнено за власним бажанням;
- ВП Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля»:
запис № 19 від 19.11.2014 – прийнято гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею;
запис № 20 – внесено запис про те, що за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списом № 1, наказ № 83 від 28.02.2013;
запис № 21 від 30.01.2015 – звільнено за власним бажанням;
- ВП Шахта «Тошківська» ДП 2Первомайськвугілля»:
запис № 25 від 09.10.2015 – прийнято гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею;
записи № 26, № 27 – внесено записи про те, що за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списом № 1, наказ № 83 від 28.02.2013, наказ № 72 від 23.02.2018;
запис № 28 від 12.02.2019 – переведено гірником очисного забою підземним V розряду з повним робочим днем під землею;
запис № 29 – внесено запис про те, що за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списом № 1, наказ № 83 від 28.02.2013, наказ № 72 від 23.02.2018;
запис № 30 від 07.10.2020 – переведено гірником очисного забою підземним VІ розряду з повним робочим днем під землею;
записи № 31, № 32 – внесено записи про те, що за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списом № 1, наказ № 72 від 23.02.2018, наказ № 387 від 16.12.2020;
запис № 33 від 22.07.2021 – направлено на навчання до ВП «НКК» ДП «Первомайськвугілля» за професією «машиніст гірничих виїмкових машин».
Записи у трудовій книжці відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.
Довідкою ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВП «Шахтоуправління Першотравенське» від 19.02.2024 № 77 «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» підтверджується, що ОСОБА_2 дійсно працював в ВП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в період з 11.04.2022 (нак. № 590-к від 06.04.2022) по теперішній час та виконував в гірничому виробництві: ведення гірничих і інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом за професією гірник очисного забою з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 Постанова КМУ № 461 від 24.06.2016, відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; за період з 11.04.2022 по 19.02.2024 - 01 р. 10 м. 07 дн.; підстава: архівні накази, картка НОМЕР_4 , розрахункові відомості, табель обліку робочого часу, технологічний процес, табель спуску в шахту; суміщення професій не було; відпустки без збереження заробітної плати не було; дані професії підтверджені результатами атестації робочих місць: расп. № 147 від 10.07.12р., расп 6583 від 25.12.2015р., наказ 8409 від 22.12.2020р., на ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» проведена атестація робочих місць за умовами праці і вказані професії і посади дають право на пільгове пенсійне забезпечення, наказ №400 від 17.01.2022, про продовження дії результатів атестації ВП «Шахтоуправління Першотравенське».
Позивач 01.03.2024 звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Заяву за принципом екстериторіальності розглянуто ГУПФУ в Дніпропетровській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.03.2024 №122950002658 відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Пільговий стаж позивача становить: 19 років 11 місяців 6 днів, у тому числі ст. 14-20 8-5-1, ст. 14-25 1-4-21, військова служба 1-1-7, робота за списком №1 9-0-7. За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховані всі періоди.
Згідно розрахунку стажу позивача відповідачем зараховано до страхового стажу та не зараховано до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію у відповідності до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: періоди навчання позивача з 01.09.1999 по 26.05.2002, з 01.08.2002 по 19.01.2003, з 01.05.2003 по 01.07.2003;
- не враховано ані до загального трудового стажу, ані до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію у відповідності до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: частину періоду проходження строкової військової служби з 01.01.2005 по 05.04.2005;
- не враховано ані до загального трудового стажу, ані до пільгового підземного стажу на провідних професіях: періоди роботи з 04.05.2005 по 23.05.2005, з 25.12.2008 по 31.12.2008, з 31.03.2019 по 31.03.2019, з 31.10.2019 по 31.10.2019, з 31.08.2020 по 31.08.2020 та з 11.04.2022 по 12.04.2022;
- враховано до пільгового підземного стажу за Списком № 1, проте не врахованого до пільгового підземного стажу на провідних професіях: період роботи з 24.05.2005 по 31.12.2005, з 01.01.2009 по 14.07.2014;
- враховано до пільгового підземного стажу за списком № 1, проте не врахованого до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію у відповідності до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи з 19.11.2014 по 30.01.2015, з 09.10.2015 по 31.01.2019;
Обґрунтування того, з яких саме підстав відповідачем не зараховано до загального та пільгового стажу позивача періоди його навчання, військової служби та роботи згідно з трудовою книжкою, вказане рішення не містить. Також відповідачем в спірному рішенні взагалі не зазначено, які саме періоди роботи, навчання та військової служби позивача не зараховано до пільгового стажу.
Згідно ч. 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком.
За ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ
від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У відповідності до абзацу сьомого пункту 20 Порядку № 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).
Частиною третьою статті 24 Закону № 1058 визначено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058-IV).
Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закону № 1058.
Частиною першою статті 114 Закону № 1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з частиною третьою статті 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
З аналізу наведених норм слідує, що право на передбачену частиною третьою статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників, професії яких містяться у Списку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії, визначеної статтею 14 Закону № 1788-XII та частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.
Суд зауважує, що згідно з частиною першою статті 48 КЗпП України та статтею 62 Закону № 1788 основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Записи у трудовій книжці позивача проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.
Як установлено судом, відповідно до записів трудової книжки позивача в період з 01.09.1999 по 01.07.2003 ОСОБА_2 навчався в Лисичанському гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин», з 14.07.2003 по 09.11.2003 працював в Шахті «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» гірничим майстром з повним робочим днем під землею.
Суд зазначає, оскільки трудова книжка позивача містить всі необхідні відомості, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах, тому підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючими довідками є зайвим.
Також в трудовій книжці наявні записи про те, що за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 1. 
Спірним при апеляційному перегляді є наявність правових підстав для зарахування періоду навчання позивача в Лисичанському гірничому технікумі з 01.09.1999 по 26.05.2002, з 01.08.2002 по 19.01.2003, з 01.05.2003 по 01.07.2003 до пільгового стажу.
Згідно ч. 1 статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР (далі - Закон № 103) час навчання у  професійно-технічному  навчальному  закладі зараховується до трудового стажу учня,  слухача, у тому  числі  в безперервний  і в стаж роботи за спеціальністю,  що дає право на пільги,  встановлені для відповідної категорії  працівників,  якщо перерва  між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
За ч.ч.1, 6 ст. 41 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року
№ 1060-XII (в редакції станом на час навчання позивача у спірний період) професійно-технічними  закладами   освіти   є:  професійно-технічне  училище, професійно-художнє   училище, професійне  училище соціальної  реабілітації,  училище-агрофірма, училище-завод,  вище професійне училище, навчально-виробничий центр, центр підготовки і  перепідготовки  робітничих   кадрів, навчально-курсовий  комбінат,  інші  типи  закладів,  що надають робітничу професію.
Випускникам професійно-технічних закладів освіти  відповідно  до  їх  освітньо-кваліфікаційного  рівня  присвоюється кваліфікація  «кваліфікований  робітник»  з    набутої    професії відповідного розряду (категорії).
Згідно ч.ч. 1-3, 5 ст. 43 Закону № 1060 вищими закладами освіти  є:  технікум  (училище),  коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші. 
Відповідно до статусу вищих  закладів  освіти  встановлено чотири рівні акредитації:
перший рівень - технікум, училище,  інші  прирівняні  до  них вищі заклади освіти;
другий рівень - коледж, інші прирівняні до нього вищі заклади освіти;
третій і четвертий рівні (залежно від наслідків  акредитації) - інститут, консерваторія, академія, університет. 
Вищі заклади  освіти  здійснюють  підготовку  фахівців  за такими освітньо-кваліфікаційними рівнями:
молодший спеціаліст - забезпечують технікуми,  училища,  інші вищі заклади освіти першого рівня акредитації;
бакалавр - забезпечують коледжі,  інші  вищі  заклади  освіти другого рівня акредитації;
спеціаліст,  магістр  -  забезпечують  вищі  заклади   освіти третього і четвертого рівнів акредитації. 
Вищі  заклади  освіти  у  встановленому  порядку   можуть створювати  різні  типи  навчально-науково-виробничих  комплексів, об`єднань, центрів, інститутів, філій, коледжів, ліцеїв, гімназій.  
За дипломом від 01.07.2003 серії АН № 22775336 та додатком до нього позивач в 1999 році вступив до Лисичанського ордена трудового червоного прапору гірничого технікуму за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» та в 2003 році закінчив його і здобув кваліфікацію гірничого техніка-технолога.
Записами у трудовій книжці позивача підтверджується факт проходження позивачем навчання у період з 01.09.1999 року по 01.07.2003 року та працевлаштування за набутою професією 14.07.2003 року, що у відповідності до вимог частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» є підставою для зарахування всього періоду навчання до пільгового стажу.
Щодо доводів апелянта про те, що Лисичанський ордена Трудового Червоного Прапора гірничий технікум на момент навчання позивача, не відносився до закладів професійної 4 (професійно-технічної) освіти, а належав до вищих навчальних закладів; після закінчення вищезазначеного закладу освіти позивач здобув не робітничу професію, а отримав підготовку фахівців за освітньо-кваліфікаційними рівнями молодшого спеціаліста, тому відсутні законні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоду його навчання у Лисичанському ордена Трудового Червоного Прапора гірничому технікумі з 01.09.1999 по 01.07.2003, за виключенням періоду роботи під час проходження виробничої практики з 27.05.2002 по 31.07.2002 та з 20.01.2003 по 30.04.2003, апеляційний суд враховує наступне. 
Згідно ч. 4 ст. 43 Закону № 1060 (в редакції станом на час навчання у спірний період) вищі  заклади  освіти  певного  рівня  акредитації  можуть здійснювати  підготовку  фахівців  за  освітньо-кваліфікаційними рівнями,  які  забезпечують  заклади  освіти  нижчого рівня акредитації.
Отже, на переконання апеляційного суду, в даному випадку, технікум, в якому проходив навчання позивач у спірний період, здійснював  підготовку  фахівців  за  освітньо-кваліфікаційними рівнями,  які  забезпечують  заклади  освіти  нижчого рівня акредитації, тобто училища.
Апеляційний суд не бере до уваги посилання апелянта на правові висновки Верховного Суду в постановах від 20.02.2019 у справі № 643/11758/16-а, від 10.10.2019 у справі № 676/5212/17, оскільки обставини у справах не є тотожними з цією справою.
Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку  про наявність підстав для зарахування спірного періоду навчання позивача до пільгового.
В іншій частині рішення суду не оскаржено.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                              П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року у справі № 360/251/24 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 3 липня 2024 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                          А.А. Блохін

                                                                                                 Е.Г. Казначеєв